Справа № 760/14569/25р.
Провадження по справі № 2/735/222/2026р. 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ  
Іменем України

01 травня 2026 року селище Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Балаби О.А.,
за участю секретаря судового засідання – Редько А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Короп в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

в с т а н о в и в:

Представник позивача Котляр С.О. через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку суброгації, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 666 738,00 грн, а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтувує тим, що 15.12.2023 між ОСОБА_2 та ТДВ «СК «Віді - страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, що підтверджується страховим полісом АС-019808. Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавства України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Mazda СХ-30» номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , пізніше реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вигодонабувач ПАТ «Креді Агріколь Банк». 26.07.2024 на а/д М-05 «Київ-Одеса» 42 км+700 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу «Mitsubishi L 400» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 . 09.08.2024 постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , було визнано винним у спричиненні ДТП, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «Mazda СХ-30» д/н НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень, а власник зазнав матеріального збитку. Саме дії відповідача стали причиною скоєння ДТП, внаслідок якої було пошкоджено застрахований транспортний засіб. 12.09.2024 до ТДВ «СК «Віді-страхування» звернувся страхувальник з заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 18.09.2024 ТДВ «СК «Віді - страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 826 738,00 грн. Вказує, що у зобов`язанні відбулася заміна кредитора: потерпілий ( ОСОБА_2 ) передала страховику (ТДВ «СК «Віді-страхування») своє право вимоги до особи відповідальної за спричинення шкоди ( ОСОБА_1 ). Внаслідок чого ТДВ «СК «Віді-страхування» виступає замість потерпілої особи у відносинах пов`язаних з отриманням відшкодування шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу «Mazda СХ-30» д/н НОМЕР_2 . Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР – 216653804. За полісом ТДВ «СК «Альфа-Гарант» взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу «Mitsubishi L 400» реєстраційний номер НОМЕР_3 . Полісом було передбачено ліміт за шкоду майну 160 000,00 грн. Отже, відповідач має сплатити на користь ТДВ «СК «Віді-страхування» різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням ТДВ «СК «Альфа-Гарант», а саме: 826 738,00 грн - 160 000,00 грн = 666 738,00 грн. Вирішити дане питання в досудовому порядку виявилися безрезультатним тому позивач звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою судді від 02 квітня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Не заперечують щодо прийняття заочного рішення. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання у зв`язку з чим, суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
15.12.2023 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (далі – Договір страхування) та ОСОБА_2 (далі – Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АС-019808, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Mazda СХ-30» реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова (шасі) НОМЕР_1 .
У договорі визначена дійсна вартість транспортного засобу на дату укладання договору 1 343 628,00 грн.
Згідно з Умовами добровільного страхування наземного транспортного засобу, затвердженими ТДВ «Віді-Страхування» (загальна частина договору), страховик здійснює страхування наземного транспортного засобу «Mazda СХ-30» реєстраційний номер НОМЕР_2 та зобов`язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку страхувальнику, а страхувальник зобов`язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови договору. 
09.08.2024 постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Постановою встановлено, що 26.07.2024 о 19:00 год. на а/д М-05 «Київ-Одеса» 42 км+700 м, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Mitsubishi L 400» д.н.з НОМЕР_3 , у порушення правил п.п. 2.3 б, 10.1, 10.3 ПДР України, не був уваджним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну та при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись, у результаті чого здійснив зіткнення з транпортним засобом Mazda СХ-30 д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
12.09.2024 до ТДВ «СК «Віді-Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування звернулась ОСОБА_2 (а.с. 29).
Згідно рахунку № СКмС- 0016911 від 14.08.2024, наданого ТОВ «Віді -Скай», вартість деталей, а також ремонтних робіт для відновлення транспортного засобу Mazda СХ-30 д.н.з НОМЕР_2 складає 1 249 965,19 грн. 
Крім того, судом було досліджено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику від 12.08.2024 в якому визначено ринкову вартість КТЗ на момент пошкодження, вартість відновлювального ремоту КТЗ, вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу складників. 
Також у матеріалах справи міститься страховий акт № 19946 від 17 вересня 2024 року, складений позивачем, яким оформлено рішення про визнання події страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування (а.с. 49).
18 вересня 2024 ТДВ «СК «Віді-Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 826 738,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3415 від 18.09.2024 (а.с. 50).
Позивач при розрахунку суми збитків просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням ТДВ «СК «Альфа-Гарант», а саме: 826 738,00 грн (фактичний розмір шкоди виплачений ТДВ «СК Віді-Страхування) - 160 000,00 грн (ліміт передбачений полісом) = 666 738,00 грн, вказана сума відповідачем не оспорювалась.
02 грудня 2024 представником позивача направлено відповідачу лист з проханням сплатити відшкодування шкоди. Однак, відповідачем не здійснено відшкодування завданої шкоди. 
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2024, яка набрала законної сили 20.08.2024, відповідно до якої відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.
Частиною 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) шкоди.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.
Частиною першою статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування здійснюється на підставі договору між страхувальником і страховиком.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній договором.
Згідно зі статтею 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком відповідно до договору страхування на підставі заяви страхувальника та страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У відповідності до ст. 993 ЦКУ до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 108 Закону України «Про страхування» якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Верховний суд у постановах від 22.01.2019 у справі № 676/518/17, від 13.06.2019 у справі № 587/1080/16-ц дійшов висновків, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 76-81, 141, 142, 247, 258, 259, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» завдані збитки в сумі 666 738,00 грн (шістсот шістдесят шість тисяч сімсот тридцять вісім гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» сплачений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). 
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування», місцезнаходження: 08131, Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 60-А, код ЄДРПОУ 35429675. 
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ). 
Повний текст рішення складено 01.05.2026.

Суддя: О.А. Балаба