Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року Справа № 520/6514/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить: 
- визнати право ОСОБА_1 на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” таким що підтверджено належними документами, перелік яких наведено у додатку 5 до “Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період” затвердженому ПКУМ від 16 травня 2024 року № 560;
- визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ухвалене протоколом від 20.03.2026; 
- вирішити питання розподілу судових витрат.
В обґрунтування адміністративного позову покликається на те, що Позивач 29.03.2022 року був призваний на військову службу за мобілізацією на підставі Указу Президента України від 24.02.22 року №69/2022. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2025 року №300, позивача виключено зі списків особового складу та звільнено з військової служби у запас на підставі підпункту “г” пункту 2 частини 4 ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу” через сімейні обставини: у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своєю мамою, яка за висновком лікарської консультативної комісії потребує постійного стороннього догляду, та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після звільнення з військової служби ОСОБА_1 двічі подавав документи для оформлення відстрочки від мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, а саме: у зв`язку з постійним доглядом за своєю матір`ю яка за висновком лікарсько консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду. Двічі позивачу надавалась відстрочка на підставі пункту 9 частини першої статті 23 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” за окремими заявами, та втретє відстрочку було продовжено автоматично, до 17.03.26. 13.03.2026 позивачем через Центр надання адміністративних послуг, подано заяву про надання відстрочки на підставі пункту 9 частини першої статті 23 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. Однак 23.03.26 ОСОБА_1 отримав електронне повідомлення від ЦНАП, в якому містилась інформація, про те що: ІНФОРМАЦІЯ_5 20.03.26 р. розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки на підставі пункту 9 частини першої статті 23 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, відповідно до протоколу №18 від 20.03.26 р. у наданні відстрочки відмовлено, причина відмови: - надані скановані копії документів не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Позивач вважає протиправною відмову комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 про надання йому відстрочки. Не погоджуючись із такою протиправною відмовою відповідача про надання відстрочки, звернувся до суду із цим позовом та, посилаючись на норми діючого законодавства, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. У відповідності до ст. 139 КАС України здійснити розподіл судових витрат.
Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов.
25.03.2026 ухвалою суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі № 520/6514/26 - повернуто позивачу без розгляду.
30.03.2026 ухвалою судді адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині цієї ухвали. 
06.04.2026 ухвалою суду адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у відповідача копію рішення оформленого протоколом №18 від 20.03.2026 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
На виконання ухвали суду надійшли витребувані докази від відповідача.
Відтак розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.
Зі змісту позовної заяви, позивач, ОСОБА_1 , 29.03.2022 призваний на військову службу на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі 520/7572/24, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 звільнити солдата ОСОБА_1 призваного на військову службу на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 за мобілізацією та зарахованого у штат в/ч НОМЕР_2 на посаду стрільця зенітника зенітного ракетного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки, з військової служби за сімейними обставинами на підставі п.п. г п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України № 2232-ХІІ, у зв`язку з необхідністю постійного догляду за матір`ю, яка за висновком лікарської консультативної комісій є невиліковно хвора, яка через порушення функцій організму потребує постійного постороннього догляду.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2025 року №300, солдата ОСОБА_1 , НОМЕР_3 , колишнього навідника зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 03 вересня 2025 року № 174-РС з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю І або ІІ групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зі скріншоту застосунку «Резерв+» від 02.02.2026, наданого позивачем, вбачається, що позивач, військовозобов`язаний, перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 , тип відстрочки: п.9 ч.1 ст.23, відстрочка до завершення мобілізації.
Зі скріншоту застосунку «Резерв+» від 12.03.2026, наданого позивачем, вбачається, що позивач, військовозобов`язаний, перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 , тип відстрочки: п.9 ч.1 ст.23, відстрочка до 17.03.2026.
Згідно з актом про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 24.02.2026 №53/26, позивач фактично здійснює постійний догляд за матір`ю.
13.03.2026 позивачем, через Центр надання адміністративних послуг, подано заяву про надання відстрочки на підставі пункту 9 частини першої статті 23 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
До заяви позивач надав: для особи, яка потребує постійного догляду - висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ; для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою своєю матір`ю - документ, що підтверджує родинні зв`язки, а саме свідоцтво про народження яка здійснює постійний догляд; паспорт особи за якою здійснюється догляд; акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду. 
23.03.26 ОСОБА_1 отримав електронне повідомлення 20260313-570239 щодо рішення про відмову в наданні відстрочки, в якому зазначено, що відповідно до протоколу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.03.26 №18 у наданні відстрочки відмовлено, причина відмови: надані скановані копії документів не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.
Позивач, не погоджуючись з рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлене протоколом від 20.03.2026, звернувся до суду з позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом встановлено наступне.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»
Відповідно до ст. 1 Закону № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно з пунктів 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення (в редакції чинній на момент звернення до відповідача із заявою), крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
З 18 травня 2024 року набрав чинності «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі - Порядок №560, зі змінами).
Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
Голова комісії керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
Члени комісії представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з вимогами пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відповідно до Переліку документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію ( додаток 5 Порядку № 560) документами, що підтверджують право на відстрочку відповідно до п.9 ч.1 ст.23 Закону України №3543-XII є:
для особи, яка потребує постійного догляду, - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;
для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб або свідоцтво про народження дитини, або свідоцтво про народження особи, яка здійснює постійний догляд), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8);
для особи, яка зайнята постійним доглядом за батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб та свідоцтво про народження дружини (чоловіка), документи, що підтверджують неможливість здійснення постійного догляду дружиною (чоловіком) або іншим працездатним членом сім`ї (висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу іншого працездатного члена сім`ї в постійному догляді або свідоцтво про смерть такого члена сім`ї, або витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, або рішення суду про визнання безвісно відсутнім або рішення суду про оголошення його померлим), документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
для особи, яка зайнята постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про шлюб або свідоцтво про народження дитини, або свідоцтво про народження особи, яка здійснює постійний догляд);
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Тобто, Порядком №560 передбачено, що за результатом розгляду заяви військовозобов`язаного комісія приймає рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.
Аналіз наведених норм свідчить, що при розгляді заяви про надання відстрочки суб`єкт владних повноважень зобов`язаний встановити наявність або відсутність саме передбачених законом підстав для її надання, надати оцінку кожному доказу та прийняти рішення з урахуванням фактичних обставин справи.
Суд повторно відмічає, що 23.03.26 ОСОБА_1 отримав електронне повідомлення від 23.03.2026 №20260313-570239 щодо рішення про відмову в наданні відстрочки, в якому зазначено, що відповідно до протоколу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.03.26 №18 у наданні відстрочки відмовлено, причина відмови: надані скановані копії документів не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.
Крім того суд відмічає, що на виконання ухвали суду від 06.04.2026 відповідач надав до суду повідомлення від 20.03.2026 №138 за формою згідно з додатком 7, яким повідомлено позивача про те, що відповідно до поданих документів позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, адже надані скановані копії документів не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст (нечитаємий текст РНОКПП).
Відтак як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови позивачу у наданні відстрочки відповідачем зазначено, що надані скановані копії документів не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а саме - нечитаємий текст РНОКПП.
Суд звертає увагу, що така підстава не передбачена ані статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ані іншими нормативно-правовими актами, які регулюють питання надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Фактично відповідачем замість перевірки наявності чи відсутності підстав для відстрочки, передбачених законом, оцінка була зведена до формального питання, за відсутністю надання правової оцінки наданих позивачем документів до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Суд також враховує, що суб`єкт владних повноважень при реалізації своїх дискреційних повноважень не є вільним у виборі правової підстави для прийняття рішення, а зобов`язаний діяти виключно в межах та у спосіб, визначені законом.
У цьому випадку відповідач, не дослідивши належним чином подані позивачем документи, не надавши оцінки обставинам, що підтверджують здійснення постійного догляду, та не встановивши наявності чи відсутності передбачених законом підстав для відстрочки, дійшов висновку про відмову у наданні відстрочки з формальних підстав.
Такий підхід свідчить про порушення принципу обґрунтованості рішення, оскільки воно не ґрунтується на належному та всебічному з`ясуванні обставин справи.
Крім того, суд вважає, що вказане рішення не відповідає принципу пропорційності, оскільки негативні наслідки для позивача у вигляді відмови у реалізації права на відстрочку не є співмірними з метою, яку переслідував відповідач, посилаючись на формальні недоліки документам які надані до заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а саме – сканованої копії РНОКПП, які самі по собі могли бути усунуті в межах повноважень відповідача.
За таких обставин суд дійшов висновку, що рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлене протоколом від 20.03.2026 є протиправним.
Щодо позовних вимог про визнання права ОСОБА_1 на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” таким що підтверджено належними документами, перелік яких наведено у додатку 5 до “Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період” затвердженому ПКУМ від 16 травня 2024 року № 560, суд зазначає, що позивачу неодноразово надавалася відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 9 частини першої статті 23 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, що підтверджується скріншотами застосунку «Резерв+» та таке право на відстрочку відповідачем не заперечується.
Крім того, 13.04.2026 відповідач надав до суду клопотання в якому зазначив, що станом на 13.04.2026 позивачу 10.04.2026 протоколом №21 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відтак права та інтереси позивача у цій частині позову не порушено та докази цього відсутні, а відтак, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд приходить висновку про відмову у задоволені таких позовних вимог. 
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене вище суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
У відповідності до ст. 139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 1064,96 грн. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.03.2026 №138 про відмову в наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1064,96 грн.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; 
відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження – АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .
третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження – АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .
Повне судове рішення складено та підписано суддею 29.05.2026.

Суддя М. І. Садова