Справа № 447/3729/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 
Провадження № 11-кп/811/334/26 Доповідач: ОСОБА_2 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року  м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
 
суддів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 18.02.2026 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотковичі, Мостиського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, і призначено покарання: - за ч. 1 ст. 310 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; - за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому остаточно визначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, в квітні 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись на земельній ділянці, що розташована на присадибній території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог статей 1, 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, умисно, незаконно посіяв, тобто вніс в грунт насіння рослин конопель та у подальшому самостійно доглядав (прополював, поливав, підживлював) за посівами і сходами, довівши їх до стадії дозрівання, достовірно знаючи, що це наркотичний засіб - рослини роду коноплі (Cannabis), який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, віднесений до рослини, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.
25 серпня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житлових та нежилих приміщень, що за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції на вищенаведеній земельній ділянці виявлено та вилучено 17 (сімнадцять) рослин роду коноплі, кожна з яких має самостійний корінь, які, згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-25/20594-НЗПРАП від 11.11.2025 року, мають анатомо-морфологічні ознаки, характерні для рослин коноплі, містять тетрагідроканабінол і відносяться до рослин роду коноплі (Cannabis), що містять наркотичні засоби та психотропні речовини обіг яких допускається для промислових цілей, а також у домоволодінні вилучено предмет зовнішньо схожий на люльку, який ОСОБА_7 використовував для власного вживання рослин роду коноплі, без мети збуту.
Крім цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, після того як він в квітні 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, незаконно посіяв та виростив насіння роду коноплі на території домоволодіння за місцем свого проживання, а саме на АДРЕСА_1 , постійним користувачем якої він є, без сторонньої допомоги, діючи умисно, в порушення вимог статей 1, 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року, зірвав, висушив, подрібнив вищезазначені рослини коноплі та самостійно вживав їх, використовуючи предмет, зовнішньо схожий на люльку, достовірно знаючи, що це наркотичний засіб - рослини роду коноплі (Cannabis), який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, віднесений до рослини, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, аж до 25.08.2025 року.
25 серпня 2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку житлових та нежилих приміщень, що за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції виявлено та вилучено предмет, схожий на люльку, на внутрішній поверхні якого міститься нашарування речовини, що згідно висновку експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № CE-19/114-25/20594-НЗПРАП від 11.11.2025 року є екстрактом канабісу, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса екстракту канабісу становить 0,3989 грам.
Прокурор у апеляційні скарзі просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні, інкримінованих кримінальних правопорушень, і призначити покарання: - за ч. 1 ст. 310 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; - за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому остаточно визначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В обґрунтування мотивів апеляції прокурор покликається на те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому. Зазначає, що вимога ч. 2 ст. 59-1 КК України щодо покладення на обвинуваченого обов`язків у разі призначення покарання у виді пробаційного нагляду має імперативний характер. Відтак суд зобов`язаний був покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені вказаною статтею. 
Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вказаних у вироку кримінальних правопорушень відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оскаржується.
Поряд з цим, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Колегією суддів встановлено, що вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 18.02.2026 року обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, і призначено покарання: - за ч. 1 ст. 310 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; - за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому остаточно визначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зазначених положень закону суд першої інстанції не дотримався та безпідставно не поклав на ОСОБА_7 , засудженого до пробаційного нагляду, вищевказані обов`язки.
Відтак, відповідно до ст. 420 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню в цій частині із ухваленням нового вироку судом апеляційної інстанції. 
При призначенні покарання колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який офіційно не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.
Керуючись ст. ст. 615, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 18.02.2026 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, і призначити покарання: - за ч. 1 ст. 310 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; - за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому остаточно визначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
В решті вирок суду залишити без змін.
На вирок суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4