ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/9005/26	Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П. 	
Провадження № 33/817/337/26 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ст.184 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2026 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді попередження.
Також стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно із постановою суду, 16.04.2026 у м. Тернополі за адресою: вул. Юності, 11, у приміщенні Тернопільської спеціалізованої школи №7 малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила дії, що мають ознаки хуліганства. Зокрема, вона одягнула кайданки на учня 5-Г класу ОСОБА_3 , при цьому висловлювалася нецензурною лайкою та погрожувала йому фізичною розправою, чим вчинила дії, передбачені ст. 173 КУпАП, та порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України №70 від 14.01.2026. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не досягла віку, з якого настає адміністративна відповідальність, до адміністративної відповідальності притягується її батько ОСОБА_1 , який неналежно виконує свої обов`язки щодо виховання дитини.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що під час удочеріння не було належним чином повідомлено про обставини щодо стану здоров`я дитини, зокрема, про перенесений у перинатальному періоді інсульт, наявність вроджених дефектів та подальший розвиток епілепсії, що істотно вплинуло на потреби дитини у лікуванні та реабілітації.
Вказує на те, що тривалий час забезпечував дитині лікування та реабілітацію за власний рахунок у спеціалізованих закладах м. Києва (НДСЛ «Охматдит»), Львова, Одеси та Тернополя, завдяки чому фізичний стан дитини був суттєво покращений. Дитина навчалась за програмою «Інтелект України», мала належну успішність та відвідувала гуртки, у тому числі танцювальний, що свідчить про тривалий період позитивної адаптації до 2026 року.
Звертає увагу, що після переведення у 2026 році до Тернопільської спеціалізованої школи № 7 у дитини виникли системні конфлікти з однокласниками, а звернення батьків щодо булінгу, образ та необхідності психолого-педагогічного супроводу не отримали належного реагування. У березні 2026 року дитина перебувала на стаціонарному психіатричному лікуванні та обстеженні, де встановлено: «ознаки порушення формування прив`язаності, емоційне відчуження, ознаки дезадаптації в сімейному середовищі; емоції лабільні, судження незрілі, вольові процеси ослаблені», що підтверджує наявність виражених психоемоційних порушень, які потребували спеціалізованого супроводу. 07.04.2026 під час перебування у школі дитина вчинила суїцидальну спробу, після чого з 27.04.2026 перебуває на реабілітації у спеціалізованому центрі та фактично не відвідує школу через виражену психологічну дезадаптацію.
Вважає, що висновок про невиконання батьківських обов`язків зроблено без урахування того, що батьки систематично забезпечували лікування, навчання, супровід, взаємодію зі школою та звернення по спеціалізовану допомогу, а погіршення стану дитини відбулося на тлі шкільних конфліктів і психічної дезадаптації.
Посилається на те, що пропуски занять не були наслідком байдужого ставлення батьків до навчання, а виникли після різкого погіршення психоемоційного стану дитини, зниження пам`яті та сприйняття інформації після перенесеної хвороби, а також після тривалих конфліктів у школі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.
Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, а саме дані, відображені у:
протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №843248 від 17.04.2026, у якому викладено обставини вчинення правопорушення, а саме те, що 16 квітня 2026 року близько 10:00 у м. Тернополі за адресою: вул. Юності, 11, у приміщенні Тернопільської спеціалізованої школи №7 малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила дії, що мають ознаки хуліганства. Зокрема, вона одягнула кайданки на учня 5-Г класу ОСОБА_3 , при цьому висловлювалася нецензурною лайкою та погрожувала йому фізичною розправою, чим вчинила дії, передбачені ст. 173 КУпАП, та порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України №70 від 14.01.2026. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не досягла віку, з якого настає адміністративна відповідальність, до адміністративної відповідальності притягується її батько ОСОБА_1 , який неналежно виконує свої обов`язки щодо виховання дитини;
відеозаписі, що міститься на DVD-R диску, на якому зафіксовано події, які відбувалися після обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відібрано усні пояснення, а також зафіксовано усні пояснення вчителів, після чого здійснено ознайомлення особи зі змістом протоколу;
заяві ОСОБА_4 від 16.04.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності учениці 5-Б класу ТСШ №7 ОСОБА_5 та її батьків, які неналежно виконують свої батьківські обов`язки, що проявляється у агресивній поведінці до її сина та інших дітей;
поясненнях ОСОБА_4 від 16.04.2026, відповідно до яких 16.04.2026 в м. Тернополі, вул. Юності, 11, ТСШ №7, приблизно о 10:00 в приміщенні школи учениця 5-Б класу ОСОБА_6 одягнула металеві наручники на руки її сина ОСОБА_3 , учня 5-Г класу, чим завдала фізичного болю. Вона неодноразово погрожувала фізичною розправою її сину, нецензурно висловлювалася, про що ОСОБА_7 їй розповідав, підстерігала біля школи або будинку по АДРЕСА_1 , штовхала, била, погрожувала;
поясненнях ОСОБА_8 від 16.04.2026, згідно з якими вона є класним керівником 5-Г класу та вчителем інформатики. Після проведення бесіди з учнями свого класу з`ясувала таке: учениця 5-Г класу після завершення уроків з ввічливості просто привіталася з ученицею 5-Б класу ОСОБА_9 , яка перша почала битися. До іншої учениці 5-Г класу ОСОБА_6 першою чіплялася та погрожувала канцелярським ножиком. Остання ситуація, яка трапилася з учнем 5-Г класу ОСОБА_10 , полягала у тому, що ОСОБА_11 одягнула на нього самостійно куплені металеві кайданки і примусово водила по школі. Як вчитель інформатики у 5-Б класі за ОСОБА_11 може сказати таке: дуже часто буває неготовою до уроку (немає зошита), грає ігри в телефоні, на зауваження, зроблені протягом уроку, реагує не завжди, практичні завдання робить неохоче, потрібно заставляти їх робити;
поясненнях ОСОБА_12 від 16.04.2026, яка є вчителем зарубіжної літератури ТСШ №7, відповідно до яких ОСОБА_13 , учениця 5-Б класу, зазвичай поводиться зухвало. Проте останнім часом вона на її уроках доволі спокійна. Водночас дівчинка абсолютно не виявляє бажання до навчання, не готує домашні завдання і демонструє байдужість до обговорюваних тем. На уроках ОСОБА_11 сидить у навушниках, слухає музику, дивиться по мобільному телефоні відео або грає відеоігри. На перервах ОСОБА_11 надзвичайно активна. Чергуючи в коридорі, вона неодноразово робила їй зауваження щодо поведінки. Дівчинка зачіпає інших учнів, поводиться необережно і провокативно. Складається враження, що ОСОБА_11 не цікавить навчання, а лише розваги. Діти сприймають її поведінку як ворожу і агресивну;
поясненнях ОСОБА_14 від 17.04.2026, згідно з якими вона є класним керівником 5-Б класу та вчителем англійської мови ТСШ №7. Учениця ОСОБА_6 упродовж певного часу демонструє труднощі з дотриманням правил поведінки та навчальної дисципліни. Зокрема учениця не завжди готується до уроків, систематично не виконує домашні завдання, під час уроків відволікає інших учнів, не завжди реагує на зауваження вчителів, часто надає неправдиву інформацію. Були випадки, коли ОСОБА_11 самовільно залишала уроки без дозволу вчителя. У поведінці учениці спостерігаються прояви агресії: ображає однокласників та інших учнів школи, провокує конфліктні ситуації. Зафіксовано випадки небезпечної поведінки, а саме використання наручників до інший дітей, проколи ручкою, кусання. Зі свого боку, як класний керівник, вона неодноразово проводила бесіди з ученицею та інформувала батьків щодо ситуації. Батьки повідомлені про необхідність посилення контролю та співпраці зі школою, однак на даний час суттєвих змін у поведінці дитини не спостерігається;
поясненнях ОСОБА_15 від 17.04.2026, яка є вчителем курсу «Пізнаємо природу» ТСШ №7, відповідно до яких ОСОБА_6 , учениця 5-Б класу, за період навчання у 5 класі проявила себе як недисциплінована учениця. Вона має проблеми з навчанням, поведінкою та спілкуванням з товаришами. Навчається погано, не виконує домашні завдання, на уроки приходить без підручника та зошита, на уроці не працює, сидить в навушниках з телефоном, на зауваження вчителя не реагує, має низький рівень навчальних досягнень. Вважає, що це є результатом ігнорування, відсутності мотивації та неналежного ставлення батьків до проблеми, у зв`язку з чим потребує негайної корекційної роботи. ОСОБА_11 не здатна працювати на уроці, навчатися без постійного контролю. За характером різка, емоційна, нестримана. До вчителів ставиться іронічно та недовірливо. Не вміє себе адекватно оцінювати, є імпульсивною, задиркуватою, неорганізованою. Має потребу в увазі та визнанні;
поясненнях ОСОБА_16 від 17.04.2026, який є вчителем математики та інформатики ТСШ №7, згідно з якими під час уроку математики учениця 5-Б класу ОСОБА_6 ігнорувала зауваження щодо використання телефону, навушників та смарт-годинника. Не виконувала завдання, які розв`язували на уроці в зошиті. Зошит неохайний і не ведеться належним чином. Домашня робота у зошиті відсутня. Використовує нецензурну лексику в сторону однокласників та вчителя. Зауваження, які записані в зошиті, показово замальовувала коректором або виривала одразу сторінку із зошита. На його неодноразові прохання заспокоїтись, виконувати роботу в зошиті та припинити використовувати телефон і гаджети відповідала відмовою. Після бесіди поведінку не змінювала, хоча обіцяла виправитись;
поясненнях ОСОБА_17 від 17.04.2026, відповідно до яких він є вчителем мистецтва ТСШ №7. На уроках ОСОБА_6 , учениця 5-Б класу, регулярно порушує дисципліну і на зауваження обурюється. Вживає ненормативну лексику. До уроків не готова і на уроці не працює. Не має робочого зошита. Постійно зриває уроки. Поводить себе некультурно і показує приклад своїм однокласникам. Регулярно не виконує домашні завдання. На уроках учениця розмовляє, крутиться, може ходити по класі і запізнюватися на урок. На всі зауваження реагує дуже бурхливо;
поясненнях ОСОБА_18 від 17.04.2026, яка є соціальним педагогом/психологом ТСШ №7, згідно з якими ОСОБА_6 , учениця 5-Б класу, проявляє себе як учениця схильна до конфліктних ситуацій, порушення норм та правил поведінки. 16.04.2026 мала місце ситуація, під час якої учениця принесла у школу наручники та застосувала їх щодо іншої дитини (одягнула на руки). Дана дія носила імпульсивний та демонстративний характер, порушувала норми безпечної поведінки. За результатами спостереження та попередніх бесід встановлено, що в поведінці учениці наявні ознаки девіантної поведінки: порушення встановлених правил, схильність до конфліктної поведінки, імпульсивних вчинків, ризикованої поведінки, недостатнє усвідомлення наслідків власних дій. З ученицею проведено бесіду щодо недопустимості подібних дій та їх наслідків. Здійснюється соціально-психологічний супровід з метою попередження деструктивних поведінкових проявів;
психо-педагогічній характеристиці, наданій ТСШ №7 з поглибленим вивченням іноземних мов, від 15.04.2026№02-12/36, відповідно до якої ОСОБА_6 навчається у 5-Б класі ТСШ №7 з поглибленим вивченням іноземних мов з 01.09.2025 року. За час навчання проявила себе як учениця, схильна до порушень правил поведінки в школі, у зв`язку з чим потребує посиленої уваги та контролю з боку педагогів. Фізичний розвиток дівчинки відповідає віку. Навчальна мотивація низька, інтерес до навчання майже відсутній. Навчається на достатньому та середньому рівнях. Увага нестійка, учениця часто відволікається на сторонні подразники та разом з тим відволікає й інших учнів. Не завжди може зосередитися на виконанні завдання, потребує контролю та стимулювання. Пам`ять та мислення сформовані відповідно до віку. Однак запам`ятовування навчального матеріалу нестійке через відсутність навчальної мотивації, краще запам`ятовується матеріал, що викликає інтерес. До уроків готується нерегулярно, домашні завдання виконує несистематично. Улюбленим предметом є фізкультура. Позанавчальною діяльністю та гуртками ОСОБА_11 не охоплена. Дружні відносини з однокласниками нестійкі. Дівчинка легко вступає в міжособистісне спілкування, проте часто конфліктує з учнями, у тому числі з учнями з інших класів. Учениця має схильність до демонстративної поведінки, вживання нецензурної лексики, вербальної агресії, порушень правил поведінки на уроках та перервах, інколи може перебільшувати або вигадувати події, надавати недостовірну інформацію. На зауваження реагує, зауваження вислуховує, але не завжди робить відповідні висновки та змінює поведінку. ОСОБА_11 виховується у повній сім`ї, емоційно більше прив`язана до батька. Батьки при потребі підтримують зв`язок зі школою та класним керівником, однак виховний вплив на дитину є недостатнім. Періодично дівчинка проживає разом із бабусею, у зв`язку з чим контроль за її поведінкою та навчанням послаблений. У першому семестрі ОСОБА_11 відвідувала заняття соціального педагога/психолога школи. Під час занять проводилась робота над регулюванням емоцій, формуванням відповідальної поведінки та розвитком навичок конструктивного вирішення конфліктів. Також увага приділялася створенню сприятливих умов адаптації учениці до нового шкільного середовища, налагодженню взаємодії з однокласниками та формуванню стійких дружніх контактів у колективі. Відзначено часткові позитивні зміни у поведінці, які проявлялися нетривало. Дівчинка потребує подальшого психологічного супроводу та підтримки педагогів і батьків;
копії свідоцтва про народження, згідно з яким батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_19 ;
фотознімку кайданків;
рапорті т.в.о. інспектора відділу «Служба освітньої безпеки» Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП К. Рогачинського від 17.04.2026, зміст якого є аналогічним обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, судом досліджено надані ОСОБА_1 у судовому засіданні копії медичних документів, а саме: довідку з травмпункту Тернопільської обласної дитячої клінічної лікарні, виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 4486 від 12.01.2026 та № 3295 від 31.03.2026, довідку Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» від 27.06.2020, виписку з історії хвороби № 3323, витяг з медичної картки № 104426 КНП «1 Територіальне медичне об`єднання м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая» від 20.12.2023, виписний епікриз, а також рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2015.
За змістом ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги місцевим судом були дотримані у повному обсязі і будь-яких порушень під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Посилання апелянта на відсутність повної інформації про стан здоров`я дитини під час удочеріння не спростовують встановлених судом обставин правопорушення та не мають визначального значення для вирішення питання щодо належного виконання батьківських обов`язків на момент виникнення спірних подій. Незалежно від причин виникнення у дитини певних фізичних чи психоемоційних розладів, саме на батьків покладається обов`язок забезпечити належний нагляд, виховання та корекцію поведінки неповнолітньої особи.
Доводи про булінг, неналежне реагування педагогічного колективу та конфлікти у школі не спростовують встановленого факту вчинення дитиною 16.04.2026 дій, які свідчать про наявність серйозних поведінкових проблем, та підтверджують застосування малолітньою ОСОБА_2 щодо іншого учня кайданок, висловлювалася нецензурною лайкою та погроз йому. Зазначені обставини підтверджуються узгодженими між собою поясненнями класного керівника, педагогічних працівників, соціального педагога, рапортом працівника поліції та фотознімком відповідного предмета. Наведені докази є послідовними, взаємоузгодженими та не містять істотних суперечностей.
Посилання апелянта на тривале лікування, реабілітацію, значні зусилля, спрямовані на покращення стану здоров`я дитини, психіатричний висновок та наявність у дитини певних діагнозів також не спростовують висновків суду першої інстанції. Наявність особливостей психоемоційного розвитку або психічних розладів не звільняє батьків від обов`язку здійснювати постійний контроль за поведінкою дитини, організовувати належний супровід її розвитку та вживати заходів для недопущення проявів агресії чи інших форм девіантної поведінки.
Твердження про те, що погіршення поведінки дитини було зумовлене виключно шкільним середовищем нічим не підтверджене. Натомість матеріали справи свідчать про те, що заклад освіти неодноразово фіксував порушення дисципліни з боку дитини, інформував батьків про наявні проблеми та необхідність посилення виховного впливу, однак належних результатів така взаємодія не дала.
Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2026 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП - залишити без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КупАП, суддя -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя