Справа № 299/8451/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

20 травня 2026 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Закарпатського апеляційного суду у складі:
головуючого – Собослоя Г.Г.,
суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2025 року у цивільній справі № 299/8451/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2024 року Товариства з обмеженою «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (надалі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що 20.07.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі – АТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-97699751, на підставі якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» надало відповідачу кредит в сумі 52029,14 грн на 72 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 49,90% річних. Відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним шляхом здійснення 20 числа кожного місяця ануїтетного платежу згідно графіку. Всупереч умов кредитного договору відповідач припинила виконувати взяті на себе договірні зобов`язання.
Надалі 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та позивачем укладено договір № 114/2-57-F, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги АТ «Райффайзен Банк» до відповідача про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 63 631,58 грн, з них: 54163,70 грн – заборгованість за кредитом; 9467,88 грн – заборгованість за процентами.
Після відступлення права вимоги відповідач не здійснила жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ані на рахунок первісного кредитора, ані на рахунок нового кредитора. Позивач направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, проте відповідач їх не виконала. Вказане стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
Відповідач не подала відзив на позовну заяву.
Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2025 року у позові ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій просить таке скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно визнав недоведеними обставини щодо умов кредитного договору, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем, надання кредиту відповідачу та переходу до позивача права вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки позивачем до позовної заяви були долучені усі докази, що підтверджують надання Банком відповідачці кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Зазначає, що суд першої інстанції проігнорував належні докази відступлення права вимоги, а саме копію трьох аркушів із Реєстру боржників від 22.02.2024 до договору відступлення права вимоги від 20.02.2024 № 114/2-67-F, складеного АТ ««Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», які завірені належним чином та повністю відповідають оригіналам. 
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із недоведеності обставин, наведених в обґрунтування позову, щодо умов Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» від 20.07.2021 року № 014-RO-82-97699751, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем, надання кредиту відповідачу та переходу до позивача права вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до відповідача про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, не доведено виникнення між сторонами правовідносин з приводу обов`язку відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором на користь позивача.
Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст.205 ЦК Україн правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Матеріалами справи встановлено, що 20.07.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису: 247083 +380970260503 було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-97699751 до договору банківського обслуговування, укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди від 26.03.2018 року № PDV2-2352627.
Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000 грн у тимчасове користування з метою: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; оплати страхового платежу у розмірі 2 029,14 грн на користь ПрАТ «УНІКА Життя»; погашення заборгованості Клієнта перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 10 759,12 грн за споживчим кредитом, наданим на підставі договору про надання споживчого кредиту № 014-RO-82-65479699 від 19.10.2020, на наступних умовах:
- сума кредиту – 52 029,14 грн, з яких 2 029,14 грн грн - страховий платіж;
- дата надання кредиту – 20.07.2021;
- дата сплати ануїтетних платежів – 20 числа кожного календарного місяця згідно графіка погашення кредиту та сплати інших платежів;
- строк кредиту – 72 місяці з дати надання кредиту;
- процентна ставка – фіксована, становить 49,90 % річних;
- дата переказу коштів з КР – 15 числа кожного місяця;
- сума щомісячного переказу з КР – 2 285,15 грн, яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно графіку.
20.07.2021 року ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису: 247083 +380970260503 також було підписано Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (з урахуванням всіх супутніх послуг), Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», заяву № 014-RO-82-97699751 на приєднання до договору добровільного страхування життя № РБ1704-г від 12.06.2020 та Заяву на обробку даних (зворотний бік арк. 6 - арк. 7-10). 
Електронний підпис ОСОБА_1 містить та підтверджується: номером електронного підпису: 247083 НОМЕР_1 , позначкою часу АЦСК: 20.07.2021, 11:19, персональний номер клієнта: 41661569, а також зазначені особисті дані ОСОБА_1 щодо належного йому паспорту України: серії НОМЕР_2 , виданого Виноградівським РВ УМВС України від 18.10.2012 р., РНОКПП: НОМЕР_3 (а.с.6, 7, 8, 9,10).
Відповідно до виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 від 25 березня 2024 року вбачається, що АТ «Райффайзен Банк» 20.07.2021 зарахувало кошти на рахунок відповідачки в розмірі – 52 029,14 грн, якими вона користувалася та частково погашала заборгованість (а.с.13-21). 
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог щодо умов Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» від 20.07.2021 року № 014-RO-82-97699751, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем, та надання кредиту відповідачу.
Як вбачається з наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, дані в якому підтверджуються випискою по рахунку АТ «Райффайзен Банк», 20.07.2021 ОСОБА_1 було виплачено кредитні кошти на суму 52 029,14 грн. ( а.с. 22-23), а також капіталізовано в рамках реструктуризації – 7 017,39 грн., всього видано кредиту на суму 59 046,39 грн., сплачено відповідачем на погашення кредиту - 4 333,08 грн., сплачено процентів за користування кредитом – 57 511,04 грн. 04 коп.
Залишок заборгованості по кредиту станом на 21.02.2024 становить 63 631,58 грн, з яких: 54 163,70 грн сума заборгованості за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 3 289,75 грн; 9 467,88 грн, сума заборгованості за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками: 9 394,03 грн (а.с.22-23).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
Враховуючи викладене, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором та виписка по рахунку боржника ОСОБА_1 містять ідентичні відомості щодо руху коштів за кредитними зобов`язаннями. Ці документи є належними, допустимими та достатніми доказами, які у своїй сукупності детально відображають хронологію кредитування, суму отриманого фінансового ресурсу, а також залишок несплаченого тіла кредиту та нарахованих відсотків. Таким чином, зазначені докази повністю підтверджують факт реального надання кредитних коштів відповідачу.
Щодо переходу права вимоги, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. При цьому стаття 514 ЦК України встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Отже, для підтвердження права вимоги новий кредитор зобов`язаний довести як факт укладення договору відступлення, так і факт включення конкретного боржника до відповідного реєстру боржників на підставі цього договору.
20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-57-F, відповідно до якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (пункт 2.1 договору).
Відповідно до п. 7.2 Договору факторингу № 114/2-57-F від 20.12.2022, строк його дії було чітко обмежено датою 20.06.2023 року (включно). При цьому, застереження про продовження чинності договору до моменту належного повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань поширюється виключно на вже прийняті зобов`язання в межах сформованого до червня 2023 року портфеля заборгованості. 
Водночас, як вбачається з матеріалів справи та розрахунку заборгованості, сам факт утворення заборгованості за кредитним договором відповідача відбувся лише у 2024 році. Отже, протягом основного строку дії Договору факторингу № 114/2-57-F (у 2022–2023 роках) права вимоги щодо цієї заборгованості не існувало взагалі. 
Слід також зауважити, що на підтвердження відступлення права вимоги позивач надав до позовної заяви одночасно два різних документи: Реєстр боржників як додаток до Договору № 114/2-67-F від 20.02.2024 та витяг з реєстру боржників як додаток до Договору № 114/2-57-F від 20.12.2022.
Зазначена розбіжність у номерах та датах договорів не є технічною неточністю, що може бути усунута судом шляхом тлумачення. Реквізити правочину (його номер та дата) є його невіддільними індивідуалізуючими ознаками, які чітко розмежовують автономні юридичні факти. Оскільки реєстр боржників за своєю правовою природою не є самостійним документом і не може існувати у відриві від основного правочину, наданий Позивачем Реєстр від 22.02.2024 є додатком виключно до Договору № 114/2-67-F від 20.02.2024, а не до Договору № 114/2-57-F від 20.12.2022.
Слід зазначити, що сам Договір факторингу № 114/2-67-F від 20.02.2024 у матеріалах справи взагалі відсутній. Позивач не надав його ані до суду першої інстанції, ані разом з апеляційною скаргою, чим позбавив суд можливості перевірити зміст цього правочину, дійсність та обсяг переданих за ним прав.
Водночас формування будь-яких нових реєстрів за базовим Договором № 114/2-57-F від 20.12.2022 у 2024 році вже було юридично неможливим, оскільки цей правочин повністю припинив свою дію в частині передачі нових вимог. 
На підставі викладеного, суд першої інстанції у цій частині дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність виникнення правовідносин між сторонами та правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст. 376 ЦПК України).
Таким чином, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю виникнення правовідносин між сторонами, помилившись при цьому у висновках щодо недоведеності умов Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту № 014-RO-82-97699751 від 20.07.2021, апеляційний суд вважає за необхідне змінити мотиви рішення суду першої інстанції в редакції цієї постанови.
У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Резолютивну частину судового рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» задовольнити частково.
Мотивувальну частину рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 02 квітня 2025 року змінити, виклавши її в редакції даної постанови.
Резолютивну частину рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 20 травня 2026 року.
Головуючий:
Судді: