Справа №516/113/26
Провадження №2/516/143/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року	м.Теплодар	

Теплодарський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді – Ширінської О.Х.,
за участю секретаря – Паньковської Т.В.,
представника заявника – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Теплодарського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої звернулася ОСОБА_1 , до Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, третя особа: приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Валігурський Михайло Михайлович, про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, - 

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , через свого представника ОСОБА_1 ,звернулася із вище вказаним позовом.
В обґрунтування заявленого позову, представник позивача ОСОБА_1 зазначила, що з січня 2020 року ОСОБА_2 почала проживати разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 – сином ОСОБА_3 . У зв`язку із станом здоров`я та потребою у постійному догляді ОСОБА_5 , переїхала до її квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де вони проживали до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_2 залишилась проживати разом із ОСОБА_7 . Вони разом здійснювали покупки продуктів харчування, вели спільне господарство, робили невеликий ремонт в квартирі. 
Після смерті матері - ОСОБА_8 , її син ОСОБА_9 почав часто хворіти, загострилась його хронічна гіпертонія, він мав другу групу інвалідності, потребував стороннього догляду та допомоги. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер.
Хоча прямих родинних зв`язків між позивачкою та померлими не було, вона вважала їх своєю сім`єю та проживала з ними разом більше п`яти років, вела спільне господарство, забезпечувала всім необхідним, сплачувала грошові кошти за житло та комунальні послуги.
ОСОБА_2 приймала участь спочатку у похованні ОСОБА_11 , а в 2025 році – у похованні ОСОБА_12 , витрачаючи власні кошти.
Після смерті ОСОБА_13 відкрилася спадщина, до якої входить квартира АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 є спадкоємицею четвертої черги, оскільки з січня 2020 року проживала разом із спадкодавцем – ОСОБА_4 .
ОСОБА_2 звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, але їй було відмовлено у прийнятті спадщини, через відсутність доказів підтвердження її проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Спадкоємці попередніх черг відсутні, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_13 немає.
Просила встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01 січня 2020 року по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Визнати ОСОБА_2 спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.
Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Представник відповідача Теплодарської міської ради Терлюга О.І. подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Заяви і клопотання відсутні.
Представник третьої особи – приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Одеської області Валігурський Михайло Михайлович, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, прийняти рішення на розсуд суду. 
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача і третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. 
Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. 
Відповідно дост. 3 ч. 2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другоїстатті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. 
В ході розгляду справи судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 не знаходилась у родинному зв`язку із спадкодавцем – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
На ухвалу Теплодарського міського суду від 21.05.2026 року по справі № 516/113/26 приватний нотаріус Валігурський М.М. повідомив, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за даними Спадкового реєстру не заводилась.
Відповідно до Договору купівлі-продажу від 05.03.2010 року, посвідченого нотаріально, ОСОБА_3 стала власницею квартири АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила суду, що ОСОБА_2 знає приблизно 15 років. На початку 2020 року ОСОБА_15 повідомила, що переїжджає жити до ОСОБА_6 , яка попросила їй допомагати по господарству, оскільки вона перенесла інсульт, їй було важко пересуватися, набрякали ноги. Також, їй відомо, що ОСОБА_16 проживала разом із ОСОБА_17 та її сином ОСОБА_9 , який також хворів. Вона купувала продукти, ліки, готувала їжу, прибирала, прала білизну. Під час сумісного проживання ОСОБА_16 витрачала як кошти, які отримувала ОСОБА_18 , так і власні кошти. ОСОБА_2 займалася похованням спочатку ОСОБА_6 , а потім і її сина ОСОБА_9 . Після смерті ОСОБА_6 , її син ОСОБА_10 також потребував сторонньої допомоги, оскільки був інвалідом і хворів. Відомо, що чоловік ОСОБА_6 давно помер, інших родичів у неї не було, син власної родини не мав.
Свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона є донькою ОСОБА_2 . Її мати допомагала родині ОСОБА_17 – ОСОБА_20 та її сину ОСОБА_9 . Мати купувала продукти харчування, ліки, готувала їжу, сплачувала комунальні послуги. Після перенесеного інсульту ОСОБА_21 , мати почала проживала разом із нею в їх квартирі, готувала їжу, прала, прибирала, займалася похованням ОСОБА_6 , а потім і похованням її сина – ОСОБА_22 . ОСОБА_23 за життя говорила, що у неї немає родичів, їх ніхто не відвідував. У ОСОБА_9 не було своєї сім`ї і дітей. ОСОБА_9 отримав інвалідність у підлітковому віці після нанесеної йому травми. Відомо, що він отримував пенсію по інвалідності. Мати похорони ОСОБА_9 взяла на себе.
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_4 мав другу групу інвалідності загального захворювання, безстроково.
На підтвердження прийняття участі у похованні ОСОБА_4 , представник позивача надала довідку на одержання підпоховання праху, з відміткою про кремацію від 16.05.2025 № 9758; договір-замовлення на послуги та товари для кремації від 15.05.2025 року , договір-замовлення на організацію та проведення поховання № 155970.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст.77, 78 УПК України. 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України).
Згідно зі ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Таким чином, факт, який просить встановити позивач має для неї юридичне значення, позивач не може в інший спосіб оформити своє право на спадщину після померлого ОСОБА_4 .
На думку суду, зібрані у справі докази підтверджують факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю із спадкодавцем більше п`яти років до його смерті та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.
Разом з цим, визнання спадкоємцем четвертої черги не є фактом, який підлягає встановленню у судовому порядку, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 229, 258-259, 263-268, 315 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Заявлені вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем – задовольнити частково.
Встановити факт постійного проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині вимог – відмовити. 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення, шляхом подачі апеляційного скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя:         О.Х. Ширінська