Справа № 583/522/26
2/583/603/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого     Плотникова Н.Б.
при секретарі     Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 
до ОСОБА_1  
про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
03.02.2026 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Коллект Центр»» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договорами в розмірі 150676,15 грн., судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.09.2021 р. між ОСОБА_1 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Договір № 77572365 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого відповідач отримала позику в сумі 13342,00 грн., процентна ставка 1,99 % (фіксована), процентна ставка за понаднормове користування позикою – 2,7%. 22.02.2022 р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, за умовами якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 77572365 від 05.09.2021 р. на загальну суму 41751,96 грн. Також 21.09.2021 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит № 3956137, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 5000,00 грн. на строк 15 днів, проценти за користування кредитом 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5 % від суми фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом складає 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту - 1000,00 грн. 15.12.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15/12-2021-22, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3956137 від 21.09.2021 р. на загальну суму 22125,00 грн. Також 26.09.2021 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено Договір про споживчий кредит № 101571584, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 8000,00 грн. на строк 10 днів, проценти за користування кредитом 2000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 % від суми фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом складає 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту - 1520,00 грн. 17.12.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 17/12-2021-62, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 101571584 від 26.09.2021 р. на загальну суму 35520,00 грн. Також 12.10.2021 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» було укладено Договір позики № 3720806942-132524, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 1000,00 грн. на строк 14 днів, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно графіку розрахунків. 15.02.2022 р. між «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 15-02/22 про відступлення прав вимоги, за умовами якого «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 р. на загальну суму 1280,00 грн. 10.01.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договорами: № 77572365 від 05.09.2021 р. на загальну суму 41754,15 грн., № 3956137 від 21.09.2021 р. на загальну суму 39875,00 грн., № 101571584 від 26.09.2021 р. на загальну суму 63120,00 грн., № 3720806942-132524 від 12.10.2021 р. на загальну суму 5927,00 грн. 
01.04.2026 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Свої заперечення мотивує тим, що позовна заява не аргументована належними та допустимими доказами, є безпідставною до такої що не підлягає задоволенню, оскільки: 
1. Якщо Кредитні договори укладені у відповідності до Закону України “Про електронну комерцію”, то Позивачу слід було надати до суду електронні докази, які підтверджують факт підписання Кредитного договору та доказів дотримання послідовності при укладенні Кредитного договору, яка передбачена Законом України “Про електронну комерцію”. Суду не надано належних оригіналів кредитних договорів для можливості перевірити дійсність укладення та підписання кредитного договору саме відповідачем, оскільки провести його ідентифікацію, що саме ним було підписано зазначені договори, неможливо. Відсутність у матеріалах справи документів, які підтверджують дотримання порядку підписання електронного договору свідчить про те, що такий договір не можна вважати укладеним. До суду не надано жодного витягу з інформаційної системи суб`єкта електронної комерції, який би мав підтвердження дотримання положень Закону України «Про електронну комерцію». В кредитних договорах, наданих позивачем як доказ правомірності позовних вимог, будь-який електронний підпис, одноразовий ідентифікатор тощо як з боку кредитора, так і з боку відповідача відсутні. Тобто відсутні будь-які підписи сторін, що у свою чергу свідчить про неукладеність кредитного договору. Вважає, що Позивач не надав до суду жодного доказу щодо дійсності укладення Кредитного договору на вказаних Позивачем умовах саме Відповідачем, а отже правові підстави для задоволення позову у суду - відсутні
2. Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема, первинних документів (касово-бухгалтерських документів) на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів за кредитними договорорами. У справах про стягнення кредитних коштів на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право банку на пред`явлення будь-якої вимоги. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленогост.12 ЦПК України. До того ж, у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором.
3. Позивач надає неналежний доказ ідентифікації Відповідача як фізичної особи.
4. Сума заборгованості не відповідає наданим доказам та нарахована поза межами строку кредитування і нараховані відсотки є незаконним. Щодо кредитного договору № 3720806942-132524 від 12.10.2021 року укладеного між Відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС»: якщо суд дійде висновку, що Позивач є належним позивачем та про доведеність факту укладення договору з Відповідачем, так само, як і факту доведеності перерахування кредитних коштів, то звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 2.3 Кредитного договору - Строк період користування кредитними коштами складає 14 (днів) та починається з 12.10.2021 року та закінчується 26.10.2021 року (включно). Матеріали справи не містять доказів того, що Відповідач зробив пропозицію щодо продовження строку дії договору. Відповідач не погоджувався з умовою Кредитного договору зі строком договору у 24 місяці, не погоджував автопролонгацію, отже договір укладений до 26.10.2021 року та відповідно строк користування коштами становить 14 днів і за даний термін відсотки складають 280 грн., а не 4999 грн., що є нарахованими понад строку дії договору. Щодо Кредитного договору № 3956137 від 21.09.2021 року та Кредитного договору № 101571584 від 26.09.2021 року укладеного між Відповідачем та ТОВ «МІОЛАН», звертає увагу на те, що позивачем не доведено факту згоди відповідача з умовами наданого до суду Кредитного договору. Наданий Позивачем Кредитний договір не було підписано саме Відповідачем, доказів протилежного не надано. Відповідач не погоджувався з умовами Кредитного договору та правил надання фінансових кредитів ТОВ “Міолан” (в редакції 13.07.2021року), тобто відсотки були нараховані більше ніж 15 днів та 10 днів. Тобто, по кредитному договору № 3956137 від 21.09.2021 року до 06.10.2021 року нараховано відсотків 1125 грн., а після 06.10.2021 року нараховано відсотків 33875 грн. Також по кредитному договору № 101571584 від 26.09.2021 року до 06.10.2021 року нараховано відсотків 2000 грн., а після 06.10.2021 року нараховано відсотків 53600 грн. Тобто, Відповідач не погоджувався з завуальованою умовою Кредитного договору, а саме: строком договору у 60 днів, де одному договорі за 15 днів нараховано 1125 грн., а за 60 днів нараховано відсотків 16125 грн., а потім ще збільшено до 33875 грн. А в другому договору за 10 днів нараховано 2000 грн., а за 60 днів нараховано відсотків 26000 грн., а потім ще збільшено до 53600 грн. Натомість, у обох кредитних договорах наявний й інший строк у 15 календарних днів та 10 календарних днів. Також слід зазначити, що відповідно до анкети-заяви № 3956137 на кредит, погоджений строк кредиту дорівнює 15 днів з 2021-09-21. Дата повернення кредиту: 2021-10-06, а в анкеті-заяві № 101571584 на кредит, погоджений строк кредиту дорівнює 10 днів з 2021-09-26. Дата повернення кредиту: 2021-10-06. Таким чином, взагалі не зрозуміло, чому в Кредитному договорі наявний строк 15 днів та 10 днів, а нараховано відсотків та додано, ще 60 днів і більше днів. За таких обставин, не можна стверджувати, що Відповідач, погоджувався з умовами Кредитного договору зі строком договору у 60 днів та більше днів, а отже договори укладені до 06.10.2021 року та відповідно строк користування коштами становить 15 днів та 10 днів і заданий термін відсотки складають 1125 грн. та 2000 грн. Щодо кредитного договору № 77572365 від 05.09.2021 року укладеного між Відповідачем та ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», відповідно до п. 2.2 Договору позики - Строк позики складає 20 (днів) та починається з 05.09.2021 року та закінчується 26.10.2021 року (включно). Відповідно до 5.2. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідача ні хто не ознайомлював з правилами надання грошових коштів у позику, підпису Відповідача не має. Тобто, по договору позики № 77572365 від 05.09.2021 року до 25.09.2021 року нараховано відсотків 2124,05 грн., а після 25.09.2021 року нараховано відсотків 41754,15 грн. Тобто, Відповідач не погоджувався з завуальованою умовою Кредитного договору: зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі, оскільки за 20 днів нараховано 2124,05 грн., а потім ще збільшено до 41754,15 грн. Таким чином, взагалі не зрозуміло, чому в Кредитному договорі наявний строк 20 днів, а нараховано відсотків значно більше. За таких обставин, не можна стверджувати, що Відповідач, погоджувався з умовами Кредитного договору зі строком договору на невизначений термін, а отже договір укладені до 25.09.2021 року та відповідно строк користування коштами становить 20 днів і заданий термін відсотки складають 2124,05 грн.
Відповідач надає контррозрахунок: кредитного договору № 3720806942-132524 від 12.10.2021 року укладеного між Відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС»- 14 днів, то відсотки за користування кредитом дорівнюють сумі 280 грн.; кредитного договоору № 3956137 від 21.09.2021 року укладеного між Відповідачем та ТОВ «МІОЛАН» - 15 днів, то відсотки за користування кредитом дорівнюють сумі 1125 грн.; кредитного договору № 101571584 від 26.09.2021 року укладеного між Відповідачем та ТОВ «МІОЛАН» - 10 днів, то відсотки за користування кредитом дорівнюють сумі 2000 грн.; кредитного договору № 77572365 від 26.09.2021 року укладеного між Відповідачем та ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» - 20 днів, то відсотки за користування кредитом дорівнюють сумі 2124,05 грн. Таким чином відсотки за користування кредитами дорівнюють 5529,05 грн., що на 128699,91 грн. менше ніж визначено Позивачем. Таким чином, в силу приписів законодавства, закінченням строку договору припиняється нарахування процентів за договором. Тому нараховані Позивачем 128699,91 грн. не відповідають ні наданим доказам, ні судовій практиці, ні законодавству. 
5. Також зазначає, що нарахована комісія за договорами № 3956137 від 21.09.2021 року в розмірі 1000.00 грн., № 101571584 від 26.09.2021 року в розмірі 1520.00 грн., є незаконна. 
За таких обставин, Позивачем фактично не підтверджено жодним належним та допустимим доказом наявність заборгованості та розмір такої заборгованості, який зазначено Позивачем. За даних обставин надає контрозрахунок: 150676.15 - 128699,91 - 2520 = 19455,24 грн. Тобто, ймовірна сума, яка може бути задоволена судом, в разі, якщо останній вирішить про доведеність укладеності кредитного договору, становить 19455,24 грн.
6. Розрахунок заборгованості є одностороннім поглядом кредитора. Для належного розгляду справи, Позивачу слід подати до суду виписку з банківського рахунку Відповідача. Так, отримавши відповідний документ, сторона Відповідача надасть до суду свої контррозрахунки щодо відсутності заборгованості. За інших обставин подати контррозрахунок не вбачається за можливе. 
7. Нарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» будь-яких додаткових процентів після відступлення права вимоги та після спливу строку кредитування є безпідставним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства
8. За кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 року укладеним між Відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС», ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не набуло права вимоги, так як 15.02.2022 було укладено договір № 15-02/22 відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3720806942-132524. Відповідно до п. 7.1. Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Договорами позики, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує Кредитору грошові кошти у сумі 274 249,80 грн. (двісті сімдесят чотири тисячі двісті сорок дев`ять гривень 80 коп.) без ПДВ, надалі за текстом – Ціна договору. Відповідно до платіжного доручення № 368370001 від 10 травня 2023 року сума оплати складає 270 000,00 грн. Позивачем не надано доказів сплати повної суми за відступлення права вимоги, що в свою чергу позбавляє встановити що позивач є належним кредитором та наділений правом звертатися до суду. Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів сплати повної ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу, а отже, Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за Кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 року укладеним між Відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС».
9. Позивачем не виконано зобов`язань з повідомлення боржника про невиконання зобов`язань, та про зміну кредитора, а отже позов є передчасним. 
10. Представником позивача виставлена значно завищена ціна за надання правничої допомоги, яка не є співмірною зі складністю справи. Представництво Позивача в справі здійснює директор Позивача, а не адвокат, а тому витрати на правничу допомогу є необґрунтованими.
06.04.2026 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в поновному обсязі. Зазначає, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договорів шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти. Факт ідентифікації відповідача підтверджується довідкою про ідентифікацію, згідно якої на номер телефону відповідача було направлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір. Крім того, відповідач не заперечує, що всі відомості, вказані у заві-анкеті, є коректними, зокрема, ПІБ. РНОКПП, паспортні дані, телефон, реквізити банківської картки. Крім того, кредитні договори, укладені з різними компаніями, містять ідентичні дані відповідача, які також були зазначені нею і у відзиві на позовну заяву. Укладений між сторонами договір відповідає вимогам чинного законодавства та вільному волевиявленню сторін, сторонами було досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов, в т.ч. щодо порядку нарахування та оплати процентів за договором, можливості строку продовження користування кредитними коштами в порядку і на умовах, визначених договором, позичальник був ознайомлений з умовами договору, висловив своє волевиявлення шляхом підписання договору, а також частково погашав заборгованість, що свідчить про прийняття ним таких умов, а також спрямованість на реальне настання правових наслідків. Між первісними кредиторами та Відповідачем укладено електронні кредитні договори, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Оскільки згідно з положеннями ст.204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. З договорів про споживчий кредит вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, провадження № 61-1602св20. Враховуючи, що первісні кредитори не є банками, відповідні операції були здійснені операторами платіжних послуг на підставі укладеного між сторонами договору. Дана обставина підтверджується: листом АТ “Універсал Банк”, відповідно до якого 12.10.2021 року було перераховано грошові кошти за договором № 3720806942-132524 у розмірі 1 000,00 грн на картку № НОМЕР_1 ; листом АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого 21.09.2021 року було перераховано грошові кошти за договором № 3956137 у розмірі 5 000,00 грн на картку № НОМЕР_2 ; листом АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого 26.09.2021 року було перераховано грошові кошти за договором № 101571584 у розмірі 8 000,00 грн на картку № НОМЕР_2 ; листом ТОВ «ФК «Фінеспрес», відповідно до якого 05.09.2021 року було перераховано грошові кошти за договором № 77572365 у розмірі 13 342,00 грн. на картку № НОМЕР_3 . Звертає особливу увагу, що Відповідач неодноразово частково сплачував заборгованість по кредиту, що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. 
Щодо нарахування відсотків за договорами зазначає:
по договору № 3720806942-132524 12.10.2021 - відповідно до паспорту споживчого кредиту, строк кредитування – 24 місяці. Відповідно до п. 9.6 Договору сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1 404% річних;
по договору № 77572365 05.09.2021 - відповідно до п.2 Договору сума Позики 13 342,00 грн. Строк позики 20 днів. Знижена процентна ставка – 0,80%, базова процентна ставка – 1,99% процентна ставка за понадстрокове користування Позикою за день становить 2,70%. Відповідно до п.4 Договору Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики. До матеріалів справи додано Правила в редакції від 12.08.2021 року. Доказів того, що на дату укладення договору Первісним кредитором було прийнято Правила в новій редакції матеріали справи не містять. Відповідно до п.6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. Продовження строку кредитування та автопролонгація договору передбачені розділом 7 Правил. З розрахунку заборгованості вбачається, що строк кредитування було автоматично продовжено у зв`язку із наявною заборгованістю. Доказів того, що Відповідач повідомляв кредитора про небажання продовжувати строк кредитування згідно з п. 7.11 Правил, матеріали справи не містять;
по договорам №3956137 та 101571584 - сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника. Сторони Договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідач погодився на зазначені умови. Отже, ним було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Таким чином, Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору. З умов договору вбачається, що прострочення зобов`язання та відповідальність за таке прострочення виникають у позичальника після дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. При цьому, протягом періоду, на який пролонговано договір, позичальник має правомірно не сплачувати кредитору борг та таке користування коштами не вважається простроченням. Відповідачем було укладено Кредитні договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору Позичальник отримав від Кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами Договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання Договору, Відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки і відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, Відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Спеціальним законодавством України прямо визначені можливості позивача (як небанківської фінансової установи) як включати до тексту кредитних договорів із споживачами (яким є і Відповідач) умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від Відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Відтак, враховуючи все вищезазначене в сукупності, є всі належні правові підстави вважати, що включення до тексту Кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії від позивача є цілком обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству України, що регулює відносини, що склалися між Позивачем та Відповідачем.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від первісних кредиторів до ТОВ «Вердикт Капітал» та, в свою чергу, від ТОВ «Вердикт Капітал» до Позивача прав вимоги кредитними договорами, укладеними з Відповідачем. Матеріали справи містять докази сплати грошових коштів клієнтом фактору, а також реєстри боржників, в яких зазначено детальний розмір заборгованості та її складові, а також витяги з реєстру та акт прийому передачі даного реєстру, що свідчить про перехід прав вимоги на правонаступника. Зокрема, 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за вищевказаними договорами. Відповідно до умов договору: право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників (п. 5.2 Договору); оплата відступленого права вимоги відбувається із значним відтермінуванням – 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору (п. 7. 2.). Перехід прав вимоги підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним між сторонами актом прийому-передачі Реєстру Боржників та самим реєстром боржників. Крім того, матеріали справи містять акт зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджує факт здійснення розрахунків за даним договором. Звертає увагу суду, що дані договори не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до Відповідача. Повідомлення боржника здійснювалось первісним кредитором відповідно до умов договору факторингу. Відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Заперечення Відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, такі твердження є припущеннями.
13.04.2026 р. від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що позивач у відповіді на відзив не навів жодних обґрунтувань правомірності свого позову, а отже у позовних вимогах має бути відмовлено в повному обсязі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, у відзиві представник відповідача просить розглянути справу без участі відповідача та представника відповідача.
В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 05.09.2021 р. між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77572365. Згідно з умовами цього договору відповідач отримала позику в розмірі 13342,00 грн. на строк 20 днів; процентна ставка базова 1,99%; знижена процента ставка 0,80 % в день; процентна ставка за понаднормове користування позикою 2,7 % в день. Даний договір разом із додатком до нього було підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Wr4UJC8tTw (а.с. 12-13). 
Відповідно до п. 5.1, 5.2 договору підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позивач до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах повернення позики в кінці строку позики, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура та наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі.
ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» умови договору виконано та перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 13342,00 грн. на картку № НОМЕР_3 , номер якої був зазначений нею в договорі, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000052917/ТНПП від 19.09.2025 р., інформацією ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» від 22.09.2025 р. (а.с. 14, 16).
Відповідно до розрахунків, проведених ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ОСОБА_1 станом на 22.02.2022 р. має заборгованість за договором позики № 77572365 в загальному розмірі 41751,96 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 13342,00 грн., заборгованість за відсотками 28409,96 грн. (а.с. 19-21).
22.02.2022 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 77572365 на загальну суму заборгованості – 41751,96 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 13342,00 грн., заборгованість за відсотками 28409,96 грн. (а.с. 22-32). 
Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 р. має заборгованість за договором позики № 77572365 в загальному розмірі 41754,15 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 13342,00 грн., заборгованість за відсотками 28409,96 грн., нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦПК України – 2,19 грн. (а.с. 33).
21.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 3956137. Згідно з умовами цього договору відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн. на строк 15 днів з 21.09.2021 р. з можливістю пролонгації; комісія за надання кредиту 1000,00 грн.; проценти за користування кредитом: 1125,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір про споживчий кредит підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора S79601 (а.с. 34-44).
ТОВ «МІЛОАН» умови договору виконано та перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5000,00 грн. на картку № НОМЕР_2 , що підтверджується копією квитанції № 1769902137 від 21.09.2021 р. (а.с. 45).
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3956137 ОСОБА_1 станом на 05.12.2021 р. має заборгованість в сумі 22125,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 5000,00 грн., заборгованість по процентам – 16125,00 грн., заборгованість по комісії – 1000,00 грн. (а.с. 46).
15.12.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 3956137 на загальну суму заборгованості – 22125,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 5000,00 грн., заборгованість по процентам – 16125,00 грн., заборгованість по комісії – 1000,00 грн. (а.с. 47-57). 
Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 р. має заборгованість за кредитним договором № 3956137 в загальному розмірі 39875,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 5000,00 грн., заборгованість по процентам – 16125,00 грн., заборгованість по комісії – 1000,00 грн., донараховані відсотки за період з 15.12.2021 р. по 23.02.2022 р. – 17750,00 грн. (а.с. 58).
26.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 101571584. Згідно з умовами цього договору відповідач отримав кредит в сумі 8000,00 грн. на строк 10 днів з 26.09.2021 р. з можливістю пролонгації; комісія за надання кредиту 1520,00 грн.; проценти за користування кредитом: 2000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір про споживчий кредит підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора U44592 (а.с. 54-68).
ТОВ «МІЛОАН» умови договору виконано та перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8000,00 грн. на картку № НОМЕР_2 , що підтверджується копією квитанції № 1775231266 від 26.09.2021 р. (а.с. 69).
Відповідно до відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 101571584 ОСОБА_1 станом на 05.12.2021 р. має заборгованість в сумі 35520,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 8000,00 грн., заборгованість по процентам – 26000,00 грн., заборгованість по комісії – 1520,00 грн. (а.с. 70-71).
17.12.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 101571584 на загальну суму заборгованості – 35520,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 8000,00 грн., заборгованість по процентам – 26000,00 грн., заборгованість по комісії – 1520,00 грн. (а.с. 72-82). 
Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 р. має заборгованість за кредитним договором № 101571584 в загальному розмірі 63120,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 8000,00 грн., заборгованість по процентам – 26000,00 грн., заборгованість по комісії – 1520,00 грн., донараховані відсотки за період з 17.12.2021 р. по 23.02.2022 р. – 27600,00 грн. (а.с. 83).
12.10.2021 р. між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 3720806942-132524. Згідно з умовами цього договору відповідач отримав кредит в розмірі 1000,00 грн. на строк 14 днів з 12.10.2021 р. по 26.10.2021 р., проценти за користування кредитом 280 грн. Договір про позики з додатком підписано ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатора G2D7FTEM (а.с. 84-96). 
ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» умови договору виконано та перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 , номер якої був зазначений нею в договорі, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 03.12.2025 р. (а.с.96- 97).
Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», ОСОБА_1 станом на 15.02.2022 р. має заборгованість за кредитним договором № 3720806942-132524 в загальному розмірі 1280,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 1000,00 грн., заборгованість за відсотками 280,00 грн. (а.с. 98-101).
15.02.2022 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» був укладений договір № 15-02/22 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 3720806942-132524 на загальну суму заборгованості – 1280,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу – 1000,00 грн., сума заборгованості за відсотками – 280,00 грн. (а.с. 102-111). 
Відповідно до розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 станом на 10.01.2023 р. має заборгованість за кредитним договором № 3720806942-132524 в загальному розмірі 5927,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 1000,00 грн., заборгованість по процентам – 280,00 грн., донараховані відсотки за період з 26.10.2021 р. по 14.02.2022 р. – 4368,00 грн., донараховані відсотки за період з 15.02.2022 р. по 23.02.2022 р. – 351,00 грн. (а.с. 83).
10.01.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Фінансова компанія «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а.с.113-123).
Відповідно до витяг з Додатку № 3 Реєстру боржників від 10.01.2023 р. до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 :
за договором позики № 77572365 в загальному розмірі 41754,15 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 13342,00 грн., заборгованість за відсотками 28409,96 грн., нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦПК України – 2,19 грн.; 
за кредитним договором № 3956137 в загальному розмірі 39875,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 5000,00 грн., заборгованість по процентам – 33875,00 грн., заборгованість по комісії – 1000,00 грн.;
за кредитним договором № 101571584 в загальному розмірі 63120,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 8000,00 грн., заборгованість по процентам – 53600,00 грн., заборгованість по комісії – 1520,00 грн.; 
за кредитним договором № 3720806942-132524 в загальному розмірі 5927,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 1000,00 грн., заборгованість по процентам – 4927,00 грн.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини.
Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Особливості укладання кредитного договору та договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з п. 6 ч.1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
За змістом ч.ч.3,4,6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що договір позики між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС», договори про споживчий кредит між ОСОБА_1 і ТОВ «МІЛОАН», договір позики між ОСОБА_1 та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладені у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису (за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора). 
Таким чином, кредитні договори підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даних правочинів.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, не доведено, що вона не використовувала одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми договору позики та кредитного договору.
Заперечення представника відповідача про відсутність доказів надання відповідачу кредитних коштів спростовуються наданою на виконання ухвали суду інформацією АТ КБ «ПриватБанк» та виписками за договорами, відповідно до яких ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) було видано наступні кредитні картки № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ). На рахунок № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) 12.10.20214 р. зараховано кошти в сумі 1000 грн. На рахунок № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ): 05.09.2021 р. зараховано 13342 грн., 21.09.2021 р. зараховано 5000 грн., 26.09.2021 р. зараховано 8000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за договором позики № 77572365 від 05.09.2021 р., кредитним договором № 3956137 від 21.09.2021 р., кредитним договором № 101571584 від 26.09.2021 р., за кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 р., а тому вправі вимагати погашення відповідачем заборгованості згідно цих договорів.
У відзиві представник відповідача зазначає, що позивачем не надано доказів сплати повної суми за відступлення права вимоги за договором № 15-02/22 від 15.02.2022 про відступлення прав вимоги, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що свідчить про недоведеність обставини переходу права вимоги за Кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 року укладеним між Відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС».
Однак суд не погоджується з такими доводами з наступних підстав.
Відповідно до п. 5.2 договору про відступлення прав вимоги 15-02/22 від 15.02.2022 права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді. Відповідно до п. 7.2 договору ціна договору (274249,80 грн.) сплачується новим кредитором кредитору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.
Акт приймання-передачі реєстру боржників за Договором № 15-02/22 від 15.02.2022 про відступлення прав вимоги підписано ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 15.02.2022 р. та 10.05.2023 р. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплачено ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» 270000,00 грн. за договором про відступлення прав вимоги (в тому числі за договором № 15-02/22 від 15.02.2022 р) (а.с. 102-111).
Відповідно до витяг з Додатку № 1 Реєстру боржників від 15.02.2022 р. до Договору № 15-02/22 про відступлення права вимоги від 15.02.2022 р. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 3720806942-132524 від 15.02.2022 р. на загальну суму заборгованості – 1280,00 грн., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу – 1000,00 грн., сума заборгованості за відсотками – 280,00 грн.
Таким чином, позивачем підтверджено перехід права вимоги від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 року укладеним між ОСОБА_3 та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС».
Доводи відповідача щодо неналежного повідомлення відповідача про відступлення права вимоги від одного кредитора до іншого не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень Цивільного кодексу України, зокрема статей 512-516, відступлення права вимоги є підставою заміни кредитора у зобов`язанні та не потребує згоди боржника, а відсутність повідомлення боржника про таке відступлення не впливає на дійсність правочину та не змінює змісту і обсягу зобов`язання. Неповідомлення боржника про заміну кредитора має правове значення лише у контексті визначення належного кредитора при виконанні зобов`язання та покладає ризик несприятливих наслідків на нового кредитора, однак саме по собі не звільняє боржника від обов`язку виконати зобов`язання.
З огляду на те, що наявність заборгованості та її розмір встановлені судом та належними і допустимими доказами підтверджені, а право вимоги перейшло до позивача на підставі належного правочину, доводи відповідача про неповідомлення його про відступлення права вимоги не спростовують правомірності заявлених вимог.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором позики та кредитними договором не виконала, своєчасно кредитні кошти та відсотки товариству не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Відповідно до розрахунків заборгованості:
за договором позики № 77572365 від 05.09.2021 р. ОСОБА_1 станом на 19.01.2026 р. має заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в розмірі 41754,15 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 13342,00 грн., заборгованість за відсотками 28409,96 грн., нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦПК України – 2,19 грн.; 
за кредитним договором № 3956137 від 21.09.2021 р. ОСОБА_1 станом на 19.01.2026 р. має заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в розмірі 39875,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 5000,00 грн., заборгованість по процентам – 33875,00 грн., заборгованість по комісії – 1000,00 грн.;
за кредитним договором № 101571584 від 26.09.2021 р. ОСОБА_1 станом на 19.01.2026 р. має заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в розмірі 63120,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 8000,00 грн., заборгованість по процентам – 53600,00 грн., заборгованість по комісії – 1520,00 грн.; 
за кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 р. ОСОБА_1 станом на 19.01.2026 р. має заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в розмірі 5927,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 1000,00 грн., заборгованість по процентам – 4927,00 грн. (а.с. 128-131).
Заперечуючи проти позовних вимог представник відповідача зазначає, що закінченням строку договору припиняється нарахування процентів за договором, а тому нараховані позивачем 128699,91 грн. відсотків не відповідають законодавству. Також навидить власний розрахунок відсотків за користування кредитом, відповідно до якого: за кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 року укладеним між Відповідачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» на 14 днів, відсотки за користування кредитом дорівнюють сумі 280 грн.; за кредитним договором № 3956137 від 21.09.2021 року укладеним між Відповідачем та ТОВ «МІОЛАН» на 15 днів, відсотки за користування кредитом дорівнюють сумі 1125 грн.; за кредитним договором № 101571584 від 26.09.2021 року укладеним між Відповідачем та ТОВ «МІОЛАН» на 10 днів, відсотки за користування кредитом дорівнюють сумі 2000 грн.; за кредитним договором № 77572365 від 26.09.2021 року укладеним між Відповідачем та ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на 20 днів, відсотки за користування кредитом дорівнюють сумі 2124,05 грн.
Однак такі доводи представника відповідача не заслуговують на увагу з наступних підстав. 
Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику (в редакції від 12.08.2021 року), що є невід`ємною частиною договору позики № 77572365 від 05.09.2021 р., передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.
Згідно п. 7.1 Правил позичальник має право продовжити строк користування позикою. За продовження строку користування позикою позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Пунктом 7.2 Правил встановлено, що умови пролонгації вказуються в Особистому кабінеті позичальника на сайті. При цьому розмір проценті, що сплачує позичальник для оформлення пролонгації визначається виходячи з процентної ставки, зазначеної у договорі позики та кількості днів, на яку позичальник бажає оформити пролонгацію. 
Відповідно до п. 7.7. Правил позичальник погоджується, що при обранні виду пролонгації в особистому кабінеті та виконанні умов, встановлених товариством для оформлення пролонгації та продовження строку дії договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично, а згода позичальника проявляється у здійсненні дій по внесенню грошових коштів на ім`я товариства та без будь-якого додаткового документального оформлення. У такому випадку вчинена позичальником сукупність дій, спрямованих на оформлення пролонгації, в тому числі внесення позичальником грошових коштів на ім`я Товариства, є діями, які виражають намір позичальника здійснити подовження. 
Відповідно до п.7.11 Правил якщо позичальник під час внесення платежу не бажає оформлювати пролонгацію, позичальник зобов`язаний повідомити про це товариство протягом 24 годин з моменту внесення платежу. 
З розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення 20 денного строку кредитування, позичальником було сплачено частково нараховані відсотки та продовжено строк дії договору на 15 днів. Після закінчення вказаного строку (45 днів) ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» у відповідно до п. 6.5 Правил нараховувало відсотки за понадстрокове користування позикою 90 днів. Таким чином, відсотки за договором позики № 77572365 від 05.09.2021 р. нараховані в межах строку, передбаченого договором.
Відповідно до п.2.2.2 Договорів про споживчий кредит № 3956137 від 21.09.2021 р. та № 101571584 від 26.09.2021 р. нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договорів. 
Відповідно до п. 2.3.1 Договорів продовження вказаного у п. 1.3 Договорів строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних умовах.
За змістом пункту 2.3.1.1 Договорів передбачена пролонгація договору на пільгових умовах, а саме позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua за посиланням https://miloan.ua/s/documems і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т. ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування: на 3 дні, максимальний розмір комісії 3 відсотки від поточного залишку кредиту; на 7 днів, максимальний розмір комісії 5 відсотків від поточного залишку кредиту; на 15 днів, максимальний розмір комісії 10 відсотків від поточного залишку кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 договорів.
Пункт 2.3.1.2 договорів про споживчий кредит передбачає погоджені умови щодо пролонгації на стандартних умовах, а саме позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів.
Відповідно до п. 2.3.2 розділ 2.3 договорів є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до статті 212 Цивільного Кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у наступному: а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 договорів та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 договорів.
Після настання зазначених в пунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин умови кредитних договорів, зокрема строк кредитування, згідно п. 1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п. 1.4 змінюється пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується кредитодавцем в особовому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення.
З наданих ТОВ «Мілоан» розрахунків до вказаних договорів вбачається, що відсотки за користування кредитом були нараховані в межах строків кредитування, зазначеного в договорі – 10 та 15 дів відповідно та за максимальний строк продовженого строку кредитування, передбаченого п. 2.3.1.2 договорів, - 60 днів. 
Щодо донарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» відсотків за користування кредитом за договорами про споживчий кредит № 3956137 від 21.09.2021 р. та № 101571584 від 26.09.2021 р. суд зазначає наступне.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
У даній справі пунктом 4.2 договорів про споживчий кредит № 3956137 від 21.09.2021 р. та № 101571584 від 26.09.2021 р. сторони погодили, що уразі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з наступного дня за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгації та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нараховувати проценти за стандартною (базовою) стандартною ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Наведене дає підстави зробити висновок, що сторони установили у договорі відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, заборгованість за договорами про споживчий кредит № 3956137 від 21.09.2021 р. та № 101571584 від 26.09.2021 р. нарахована відповідно до умов даних кредитних договорів, передбачених договорами.
З наданого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» розрахунку за кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 р. вбачається, що відсотки було нараховано за 14 днів користування грошовими коштами в сумі 280 грн., як передбачено умовами договором.
Щодо нарахованих ТОВ «Вердикт Капітал» відсотків за договором позики № 3720806942-132524 від 12.10.2021 р. за період з 26.10.2021 р. до 23.02.2022 р. суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 9.6 договору позики № 3720806942-132524 від 12.10.2021 р. сторони домовились, що після закінчення строку дії цього договору, проценти за користування кредитом можуть бути нараховані товариством згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на усю суму боргу та встановлюються у розмірі 1404% річних.
Наведене дає підстави зробити висновок, що сторони установили у договорі відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому нарахування відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання після закінчення строку дії договору є правомірним.
Твердження представника відповідача про те, що нарахування комісії за Договорами про споживчий кредит № 3956137 від 21.09.2021 р. в розмірі 1000,00 грн. та № 101571584 від 26.09.2021 р. в розмірі 1520,00 грн. є неправомірним, бо вона нікчемна, суд відхиляє з наступних підстав. 
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2026 р. (в редакції станови на час укладення кредитного договору) до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Відповідно до п. 1.5.2 Договору про споживчий кредит № 3956137 від 21.09.2021 р. комісія за надання кредиту 1000,00 грн. , яка нараховується за ставкою 20 % від суми кредиту одноразово.
Відповідно до п. 1.5.1 Договору про споживчий кредит № 101571584 від 26.09.2021 р. комісія за надання кредиту 1520,00 грн. , яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово.
Оскільки підписуючи Договори про споживчий кредит № 3956137 від 21.09.2021 р. в розмірі 17750,00 грн. та № 101571584 від 26.09.2021 р. сторони досягли згоди щодо умов, зокрема про нарахування комісії за надання кредиту, тому нарахування комісії за надання кредиту є правомірним.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Договори, укладені між відповідачем ОСОБА_1 та первісними кредиторами, договори відступлення прав вимоги та факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів.
У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірними договорами, презумпція правомірності яких не спростована.
Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості:
за договором позики № 77572365 від 05.09.2021 р. в розмірі 41754,15 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 13342,00 грн., заборгованість за відсотками 28409,96 грн., нараховані 3 % річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст. 625 ЦПК України – 2,19 грн.; 
за кредитним договором № 3956137 від 21.09.2021 р. в розмірі 39875,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 5000,00 грн., заборгованість по процентам – 33875,00 грн., заборгованість по комісії – 1000,00 грн.;
за кредитним договором № 101571584 від 26.09.2021 р. в розмірі 63120,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 8000,00 грн., заборгованість по процентам – 53600,00 грн., заборгованість по комісії – 1520,00 грн.; 
за кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 р. в розмірі 5927,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 1000,00 грн., заборгованість по процентам – 4927,00 грн. 
Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 р.; заявку на надання юридичної допомоги № 2362 від 01.12.2025 р.; витяг з акту № 17 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 р. 
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС», суд виходить з наступного.
У детальному описі виконаних робіт зазначено, що адвокатом здійснено таку роботу: надання усної консультації з вивченням документів – 2 год. – 4000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 6 год. – 18000,00 грн.; вивчення документації клієнта – 1 год. – 3000,00 грн. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 25000,00 грн. є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн. (а.с. 11).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 7662,40 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 207, 517, 526, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (вул. Мечнікова, 3, офіс 306 м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за договором позики № 77572365 від 05.09.2021 р. в розмірі 41754,15 грн., за кредитним договором № 3956137 від 21.09.2021 р. в розмірі 39875,00 грн., за кредитним договором № 101571584 від 26.09.2021 р. в розмірі 63120,00 грн.; за кредитним договором № 3720806942-132524 від 12.10.2021 р. в розмірі 5927,00 грн. та судові витрати в розмірі 7662,40 грн., а всього 158338,55 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області        Н.Б. Плотникова