Справа № 139/253/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року с-ще Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді Коломійцевої В.І.
з участю секретаря судового засідання Кагляк С.А., 

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих на суму простроченого грошового зобов`язання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 23.10.2023 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів було задоволено та стягнуто з відповідача у порядку регресу 80 729 грн 06 коп., а також судовий збір у розмірі 2 684 грн 00 коп.
У зв`язку з невиконанням зазначеного рішення суду у добровільному порядку Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. На підставі виконавчого документа державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №74224641.
Як зазначає позивач, кошти на рахунок МТСБУ були перераховані лише 24.03.2026 року, у зв`язку із чим відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних за весь період прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме з 24.10.2023 року по 23.03.2026 року.
Відповідно до поданого розрахунку позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 21 435 грн 33 коп., три проценти річних у розмірі 5 846 грн 00 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 328 грн 00 коп.
Ухвалою від 23.04.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні із викликом сторін (а.с.10). Перше судове засідання призначено на 21.05.2026 року.
В судове засідання представник позивача не з`явився, 27.04.2026 року подав заяву в якій просив проводити розгляд даної справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити (а.с.12).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, відзиву не подав, судова повістка, яка направлялась за його зареєстрованим місцем проживання повернулася до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.14-15). Крім того, 11 травня 2026 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено повідомлення про виклик ОСОБА_1 до суду (а.с.16).
Відповідно до положень п. 4 ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
За приписами ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Тому, з урахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи без участі сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі № 753/6726/23 від 23.10.2023 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 77 773 грн 62 коп страхового відшкодування, 2 955 грн 44 коп додаткових витрат, а також судовий збір у розмірі 2 684 грн 00 коп.
Зазначеним рішенням суду встановлено, що 19.11.2020 року о 19 год. 32 хв. у м.Києві по вул. Здолбунівській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18.02.2021 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що спричинило зазначену дорожньо-транспортну пригоду.
Головним державним виконавцем Мурованокуриловецького відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21.02.2024 року відкрито виконавче провадження № 74224641 з примусового виконання вказаного рішення суду.
З копії картки рахунку № НОМЕР_3 вбачається, що 24.03.2026 року ОСОБА_1 перераховано на рахунок МТСБУ 83 413 грн 06 коп. за регресними вимогами.
Таким чином, судом встановлено, що рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 23.10.2023 року відповідачем виконано лише 24.03.2026 року, тобто з простроченням виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, а одностороння відмова від його виконання або зміна умов не допускається. 
За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14 та підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018р. у справі №910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016р. у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.
Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц зроблено висновок, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, а тому право кредитора на позов про стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України, виникає з моменту прострочення виконання зобов`язання та існує до моменту його повного виконання.
При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц зазначила, що при обчисленні трьох процентів річних за основу береться саме прострочена сума, визначена договором або судовим рішенням.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних за весь період прострочення виконання грошового зобов`язання, а саме з 24.10.2023 року по 23.03.2026 року.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, який суд перевірив та вважає таким, що відповідає вимогам закону, розмір інфляційних втрат за період з листопада 2023 року по березень 2026 року становить 21 435 грн 33 коп., а розмір трьох процентів річних за період з 24.10.2023 року по 23.03.2026 року становить 5 846 грн 00 коп.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні.
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України є доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 328 грн 00 коп.
Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 599, 625 ЦК України, ст.ст. 2, 7, 10-13, 76-83, 141, 247, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 3% річних у розмірі 5 846 (п`ять тисяч вісімсот сорок шість) гривень та інфляційні втрати у розмірі 21 435 (двадцять одна тисяча чотириста тридцять п`ять) гривень 33 копійки, що в загальному становить 27 281 (двадцять сім тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 33 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вр учене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Моторно (транспортне) страхове бюро України, 02154, м. Київ Русанівський бульвар,8, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «Укрексімбанк», ЄДРПОУ 21647131. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя: