441/381/26 2/441/553/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
30 червня 2026 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Перетятько О.В.,
за участі секретаря Сороки М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
представник ТОВ «Бізнес Позика» Мишевська Н.М. звернулася до суду з позовом, просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 537056-КС-001 про надання кредиту від 06 травня 2025 року в розмірі 47 460 гривень 00 копійок, а також 2 662 гривні 40 копійок понесених у справі судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 06 травня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 537056-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями та підписанням одноразовим ідентифікатором UA-1390. Позивач зазначає, що товариство виконало умови договору та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 14 000 гривень 00 копійок шляхом їх перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , вказану відповідачем в особистому кабінеті.
Згідно з розрахунком позивача, станом на 13 лютого 2026 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 537056-КС-001 становить 47 460 гривень 00 копійок і складається з 14 000 гривень 00 копійок - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 23 660 гривень 00 копійок - суми прострочених платежів по процентах, 7 000 гривень 00 копійок - суми заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України, 2 800 гривень 00 копійок - суми прострочених платежів за комісією. Просила позов задовольнити в повному обсязі.
Представники позивача Мишевська Н.М. та Виноградов Ю.Е. в судове засідання не з`явилися. У позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях просили проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на належне укладення між сторонами електронного кредитного договору, перерахування відповідачу кредитних коштів, невиконання останнім зобов`язань та правильність поданого розрахунку заборгованості, зокрема представник ОСОБА_2 у відповіді на відзив від 20 квітня 2026 року та додаткових поясненнях від 30 квітня 2026 року зазначив, що договір № 537056-КС-001 про надання кредиту від 06 травня 2025 року укладений відповідачем у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом використання одноразового ідентифікатора, кредитні кошти були перераховані на банківську картку відповідача, проценти нараховані в межах строку дії договору, а заявлена комісія передбачена умовами кредитного договору.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Зачепіло З.Я. в судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності. У відзиві на позовну заяву від 16 квітня 2026 року представник відповідача щодо задоволення позову заперечила, посилаючись на недоведеність факту перерахування відповідачу кредитних коштів належними первинними документами, недоведеність розміру заборгованості, несправедливість окремих умов договору, а також на відсутність підстав для стягнення комісії та відсотків, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України. У запереченнях на відповідь на відзив від 01 травня 2026 року сторона відповідача підтримала раніше наведені доводи, просила у задоволенні позову відмовити та зазначила, що надані позивачем документи, на її думку, не підтверджують належним чином перерахування кредитних коштів саме відповідачу, а заявлена до стягнення сума є необґрунтованою.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, які просили про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснюється. 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, врахувавши подані учасниками справи заяви по суті справи, суд приходить до такого висновку.
Частинами 1-4 та пунктом 4 частини п?ятої статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В силу вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти однією стороною та її прийняття другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як вбачається із матеріалів справи, 06 травня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 537056-КС-001 про надання кредиту в електронній формі. Із тексту договору вбачається, що він укладений з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Договором передбачено, що кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 14 000 гривень 00 копійок на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк дії договору визначено до 21 жовтня 2025 року, стандартна процентна ставка за кредитом становить 1% в день, фіксована.
З договору також убачається, що для його укладення ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу одноразовий ідентифікатор UA-1390 на номер телефону, зазначений ним в анкеті, а відповідач використав цей одноразовий ідентифікатор для акцепту пропозиції укласти договір.
Суд враховує, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Тому доводи відповідача щодо недоведеності укладення договору самі по собі не спростовують наявних у матеріалах справи доказів укладення електронного кредитного договору.
Щодо факту перерахування кредитних коштів, суд зазначає наступне.
Із листа АТ «Універсал Банк» № БТ/Е-20639 від 19 травня 2026 року, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів, убачається, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_1 . До листа банком долучено рух коштів за картковим рахунком, відкритим для обслуговування вказаної банківської картки, за період з 06 травня 2025 року по 11 травня 2025 року.
Із виписки АТ «Універсал Банк» по картковому рахунку відповідача вбачається, що 06 травня 2025 року о 11 годині 50 хвилин 13 секунд на картковий рахунок, відкритий для обслуговування картки № НОМЕР_1 , зараховано 14 000 гривень 00 копійок від «payway1*tr7av». Вказані відомості узгоджуються з умовами кредитного договору та доводами позивача про перерахування кредитних коштів саме на зазначену відповідачем банківську картку.
За таких обставин доводи відповідача про те, що позивачем не доведено факт перерахування кредитних коштів на користь відповідача, спростовуються дослідженими судом доказами, зокрема відповіддю АТ «Універсал Банк» та випискою про рух коштів по картковому рахунку відповідача.
З розрахунку заборгованості за договором № 537056-КС-001, виконаного станом на 13 лютого 2026 року, вбачається, що ОСОБА_1 не здійснював платежів на погашення кредиту, процентів, комісії та відсотків, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України. Загальна заборгованість за розрахунком позивача становить 47 460 гривень 00 копійок.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, повернення отриманих кредитних коштів, сплати процентів, а також власного розрахунку заборгованості, який би спростовував розрахунок позивача в частині тіла кредиту та процентів за користування кредитом, суду не надав.
Водночас суд не приймає доводи відповідача про необхідність відмови у стягненні процентів за користування кредитом лише з підстав їх значного розміру. Сторонами у договорі погоджено розмір процентної ставки та порядок нарахування процентів, а матеріали справи не містять доказів визнання договору або його умов недійсними. Також із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом у розмірі 23 660 гривень 00 копійок нараховані у межах строку кредитування, а не після закінчення строку дії договору як відповідальність за прострочення.
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 14 000 гривень 00 копійок заборгованості за тілом кредиту та 23 660 гривень 00 копійок заборгованості за процентами за користування кредитом, а всього 37 660 гривень 00 копійок, є доведеними та підлягають задоволенню.
Підстав для стягнення з відповідача комісії в розмірі 2 800 гривень 00 копійок суд не убачає з огляду на наступне.
У договорі № 537056-КС-001 про надання кредиту від 06 травня 2025 року передбачено комісію за видачу кредиту в розмірі 2 800 гривень 00 копійок, яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Разом з тим, у цьому ж договорі зазначено, що додаткові та/або супутні послуги за договором відсутні, оскільки кредитодавець не надає додаткові та/або супутні послуги та не вимагає надання чи отримання таких послуг третіх осіб при отриманні позичальником кредиту.
Встановивши у кредитному договорі обов`язок сплатити комісію за видачу кредиту, позивач не зазначив, які саме конкретні самостійні послуги, відмінні від самого надання кредитних коштів та виконання кредитодавцем свого основного обов`язку за договором, надаються позичальнику за вказану комісію. Фактично така комісія є додатковою платою за сам факт надання кредиту, тоді як за користування кредитними коштами договором уже передбачено сплату процентів.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 2 800 гривень 00 копійок задоволенню не підлягає.
Крім цього, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на всій території України введено воєнний стан, який діє по теперішній час.
Відповідно до положень пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем заявлено до стягнення 7 000 гривень 00 копійок відсотків відповідно до статті 625 ЦК України, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором № 537056-КС-001 про надання кредиту від 06 травня 2025 року, тобто у період дії воєнного стану та положень пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України.
З огляду на наведене, позовна вимога в частині стягнення з відповідача 7 000 гривень 00 копійок відсотків, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України, задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог статей 133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 2 112 гривень 64 копійки.
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 205, 207, 525, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1048, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд, -
у х в а л и в :
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованого на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411 в місті Київ, 01133) заборгованість за договором № 537056-КС-001 про надання кредиту від 06 травня 2025 року в розмірі 37 660 (тридцять сім тисяч шістсот шістдесят) гривень 00 копійок та 2 112 (дві тисячі сто дванадцять) гривень 64 копійки судового збору, а всього 39 772 (тридцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 64 копійки.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий суддя Перетятько О.В.