номер провадження справи 24/49/26 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 Справа № 908/907/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/907/26
за позовом: Кременчуцький національний університет імені Михайла Остроградського в особі філії Відокремленого структурного підрозділу «Фахового коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського» (39621, м. Кременчук, вул. Чумацький шлях, 7, ЄДРПОУ 26219150)
до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд.11А, каб. 8, ЄДРПОУ 40308189) 
про стягнення 23 069,10 грн.

за участю представників:
від позивача: не прибув
від відповідача: не прибув
СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського в особі філії Відокремленого структурного підрозділу «Фахового коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського» до Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 23069,10 грн, з яких 19756,20 грн - основний борг, 3020,62 грн - неустойка, 292,28 грн - 3% річних.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 13.04.2026 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/907/26 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.
В обґрунтування підстав позову вказано про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” умов договору поставки в частині поставки ПММ. В результаті чого, у відповідача перед позивачем виник борг у розмірі 19756,20 грн. За порушення грошового зобов`язання відповідачу нараховано 3020,62 грн пені та 292,28 грн 3% річних.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/907/26 за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Присвоєно справі номер провадження 24/49/26. Судове засідання для розгляду справи призначено на 29.04.2026.
Ухвалою суду від 29.04.2026 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 908/907/26.
Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 29.04.2026 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Правова позиція позивача викладена у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Своїм правом бути присутніми у судовому засіданні відповідач не скористався. Письмового відзиву не надав.
Ухвала суду від 14.04.2026 про відкриття провадження у справі № 908/907/26 направлялась судом відповідачу в його електронний кабінет та доставлено 14.04.2026, про що свідчить довідка Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа. 
Крім того, про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/907/26.
Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
У судовому засіданні 29.04.2026 справу розглянуто, ухвалено рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

20.11.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (постачальником, відповідачем у справі) та Відокремленого структурного підрозділу «Фахового коледжу Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського» (Покупець) укладено договір поставки № 311-СК/11-б, за умовами якого (п. 1.1. – п. 1.4.) Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність товари, а Покупець зобов`язується оплатити вказаний товар - Бензин А-92, бензин А-95, дизпаливо, газ. Одиниця вимірювання: літр. Кількість: згідно накладних на товар.
Відповідно до п. 1.5. договору, відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.
Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості і якості з моменту фактичного отримання Товару згідно умов Договору (п. 2.1.).
У розділі 3 договору визначено, що ціна 1 літра Товару: згідно накладних на товар. Загальна сума Договору: 30154,20 грн. 
Згідно п. 4.1. - п. 4.5. договору, умови оплати: оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника в день виписки рахунку-фактури та накладної на Товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладної і дійсна протягом дня їх виписки. Оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказані в рахунку-фактурі реквізити Постачальника. Розрахунки здійснюються з урахуванням положень ст.49 Бюджетного Кодексу України. Постачальник звільняється від своїх обов`язків стосовно партії товару оплата якої здійснена на інші реквізити. При ненадходженні оплати у термін, вказаний в п.4.1 Договору, Постачальник здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за Товар на розрахунковий рахунок Постачальника з наступним переоформленням відповідної видаткової накладної. У разі відмови Покупця отримати товар за новими цінами, Постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок Покупця, а Договір з такої дати вважається розірваним. Постачальник зобов`язується видати довірчі документи та видаткову накладну на товар представнику Покупця, за умови надання представником довіреності на отримання товару із зазначенням: ПІБ довіреної особи, паспортні дані, ідентифікація підпису, номенклатура та кількість ТМЦ, що скріплена підписом керівника Покупця та печаткою Покупця та при наявності в нього паспорту.
Пунктом 5.1. Договору визначений строк поставки товару - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).
Відповідно до п. 5.2.1, п. 5.2.2. Договору передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки.
Скретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картках вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-картці.
Умови постачання Товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.3.).
Постачальник не несе відповідальності та звільняється від зобов`язань за Договором, у разі неотримання Покупцем товару на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу, який зазначений на довірчому документі (п. 5.4.).
Пунктом 6.3. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором, забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.
На виконання умов договору позивач оплатив скретч-картки, що підтверджується платіжною інструкцією № 1508 від 22.11.2024, що свідчить про виконання взятих на себе договірних зобов`язань щодо оплати товару в повному обсязі, а саме у розмірі 30 154,20 грн.
Відповідно до видаткової накладної № 0011/0001453 від 20.11.2024 та специфікації № 0011/0001453-С від 20.11.2024 відповідач передав позивачу скретч-карти на бензин Energy Авіас, які надають право на отримання визначеної кількості пального на автозаправних станціях мережі без терміну дії в кількості 580 літрів на загальну суму 30 154, 20 грн по ціні 51,99 грн з ПДВ за літр бензину.
У видатковій накладній № 0011/0001453 від 20.11.2024 вказується те, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997. Скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати одержувачу товар іншої марки чи в іншій кількості, ніж зазначено в скретч-карті.
Однак, починаючи з січня 2025 року АЗС мережі «Авіас» припинили відпуск бензину, у зв`язку з чим у позивача залишились не використаними 19 скретч-картки номіналом 20л на загальний обсяг 380 літрів по ціні 51,99 грн з ПДВ за 1 літр на суму з урахуванням ПДВ 19756,20 грн за номерами: 303611925085; 303611925129; 303611925128; 303611925118; 303611925119; 303611925116; 303611925117; 303611925114; 303611925115; 303611925112; 303611925113; 303611925126; 303611925127; 303611925124; 303611925125; 303611925122; 303611925123; 303611925120; 303611925121 (копії – додаток №4).
З січня 2025 року позивач звертався до відповідача за роз`ясненнями щодо можливості використання вказаних скретч-карток Energy Авіас, але відповіді не отримав.
24.03.2025 позивачем були відправлені відповідачу акти звірки заборгованості по зазначеному договору № 311-СК/11-Б з супровідним листом №80 04/114 від 24.03.2025, але відповіді і підписаних актів позивач не отримав.
04.04.2025 відповідач отримав зазначений лист, що підтверджується повідомленням про вручення № 69096 09795077, проте залишив без відповіді та задоволення.
21.01.2026 позивач направив відповідачу претензію (вимога) листом № 80-04/31 від 21.01.2026 з вимогою протягом 5 календарних днів з моменту виставлення цієї претензії виконати перед позивачем умови договору щодо поставки (відвантаження) бензину А-95 за довірчими документами (скреч –картки) з АЗС ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» в кількості 380 літрів, ціна за 1 літр з ПДВ -51,99 грн.
26.01.2026 відповідач отримав зазначений лист, що підтверджується повідомленням про вручення номер R3 962 1001 0069, проте залишив без відповіді та задоволення.
Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки оплаченого товару стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі, а також інші юридичні факти. 
Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За своєю правовою природою укладені сторонами договори є договорами поставки до яких застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін згідно ч. 2 ст.712 ЦК України. 
Згідно із ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
Згідно із ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. 
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. 
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. 
Згідно умов договорів стретч-картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених стретч - картках вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості менший, ніж зазначено в талоні.
Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно з якими торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п.3 Правил). 
Згідно з п.9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. 
Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. 
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція). 
Згідно з п.3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у пп.10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. 
Відтак, стретч-картка є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС. 
Суд установив, що позивач свої зобов`язання за договорами виконав у спосіб, що встановлені договорами.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. 
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. 
Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 №3-30гс13 по справі №5011-42/13539-2012. 
Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений (невідпущений) товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.
Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання. 
Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі № 918/631/19. 
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Відповідач у порушення вимог ЦК України і умов договору добровільно взяті на себе зобов`язання не виконав та не передав у повному обсязі позивачу товар.
З огляду на викладене пред`явлена позивачем вимога про стягнення з відповідача вартості непоставленого товару за Договором № 311-СК/11-б від 20.11.2024 у сумі 19756,20 грн є обґрунтованою та підтвердженою належними доказами.
Станом на час прийняття рішення судом у справі доказів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання за договорами в частині передачі позивачу оплаченого товару або повернення коштів, сплачених за нього, до суду надано не було, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 19756,20 грн підлягає задоволенню.
Крім зазначеної вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 3020,62 грн пені за загальний період з 18.09.2025 по 17.03.2026.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання передбачені, зокрема, ст.ст. 549, 611, 625 ЦК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.
Відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Вимоги про стягнення з відповідача пені заявлено позивачем на підставі розділу 7 договору, яким передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором. Види порушень та санкції за них, установлені Договором: за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
При цьому, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд визнав його правильним, до стягнення підлягає 3020,62 грн пені, як і визначено позивачем.
Отже, суд задовольняє вимоги в частині стягнення пені у повному обсязі у розмірі 3020,62 грн.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вимагати сплату суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, наведеного у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.
Факт порушення відповідачем грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним.
Перевіривши наведені позивачем розрахунки 3% річних, суд встановив, що їх здійснено правильно, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних за період з 18.09.2025 по 17.03.2026 у розмірі 292,28 грн підлягають задоволенню.
Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.
Стосовно судового збору суд зауважує, що частиною 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” передбачено, що судовий збір за подання до господарського суду позову майнового характеру встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних.
Водночас, відповідно до частини 3 статті 4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивачем подано позов до суду через систему “Електронний суд”, відтак у даному випадку розмір судового збору становить 2662,40 грн. 
Судом встановлено, що при зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судового збору в розмірі 3328,00 грн, що платіжним документом № 2.571290025.1 від 13.03.2026, яка знаходяться в матеріалах справи.
З наведеного слідує, що судовий збір внесено позивачем в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. 
Згідно ч. 2 ст. 7 вказаного Закону, у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
За таких обставин суд відзначає, що судовий збір в сумі 665,60 грн, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України у зв`язку з внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відтак, судовий збір у сумі 665,60 грн буде повернутий позивачу ухвалою суду за наявності відповідного клопотання.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2662,40 грн, оскільки спір доведено до суду з його вини.
Керуючись ст. ст. 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд.11А, каб. 8, ЄДРПОУ 40308189) на користь Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського в особі філії Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського» (39621, м. Кременчук, вул. Чумацький шлях, 7, ЄДРПОУ 26219150,) заборгованість у розмірі 23 069,10 грн (двадцять три тисячі шістдесят дев`ять грн 10 коп.), з яких 19 756,20 грн (основний борг), 3020,62 грн (неустойка), 292,28 грн (сума 3% річних) на розрахунковий рахунок: р/р 688201720343141004200008200 Банк – ДКСУ, м. Київ, код ЄДРПОУ 26219150, МФО 820172).
Видати наказ набрання рішенням законної сили.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКАМ ФІНАНС» (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд.11А, каб. 8, ЄДРПОУ 40308189) на користь Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського в особі філії Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського» (39621, м. Кременчук, вул. Чумацький шлях,7 ЄДРПОУ 26219150 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. на розрахунковий рахунок: р/р 688201720343141004200008200 Банк – ДКСУ, м. Київ, код ЄДРПОУ 26219150 МФО 820172).
Видати наказ набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.05.2026.

Суддя Т.А. Азізбекян