ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №626/838/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 
Провадження №11кп/818/1329/26    Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.152, ст.395 КК України  

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: 

-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
-при секретарі ОСОБА_5 , 
-за участю прокурора ОСОБА_6 
-захисника ОСОБА_7 ,
-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури на вирок Берестинського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_8 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, громадянина України, з повною середньо технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-15.03.2021 Харківським районним судом Харківської області за ст.126-1, ч.3 ст.152, ч.4 ст.152, ст.70, КК України на 8 років 3 місяці позбавлення волі, 18.10.2024 був звільнений по відбуттю строку покарання, 

засуджено:
-за ч.2 ст.152 КК України на 6 років позбавлення волі;
-за ст.395 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим ОСОБА_8 визначено остаточне покарання - 6 років позбавлення волі.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд,  ОСОБА_8 , в ніч з 23.10.2024 на 24.10.2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, діючи повторно, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті, перебуваючи в кімнаті будинку, де знаходилась ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, розбудив останню та погрожуючи фізичною розправою, направляючи ніж на неї та висловлюючи погрози вбивства, тим самим подолавши супротив ОСОБА_10 , засунув руку у нижню білизну та пальцями почав проникати у піхву. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 розірвав на ОСОБА_10 шорти та труси в яких вона була одягнута, зняв з себе спідню білизну, взяв останню за ноги, закинув їх собі на плечі та вступив з нею в статеві зносини, анальним способом, без її згоди.
Крім того, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 28.08.2024 у справі №570/4081/24 у відношенні ОСОБА_8 встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 (дванадцять) місяців із застосуванням таких обмежень: проходити реєстрацію в територіальних органах поліції за місцем проживання до чотирьох разів на місяць; не залишати місце свого помешкання у проміжок часу з 22 год.00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня без відома працівників поліції, які здійснюють адміністративний нагляд; не відвідувати місця, де дозволено продаж спиртних напоїв на розлив; не виїжджати в особистих справах за межі Берестинського району без відома працівників поліції Берестинського РВП ГУНП в Харківській області.
18.10.2024 ОСОБА_8 був звільнений з державної установи «Городищенська виправна колонія № 96» та 21.10.2024 прибув до Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, де йому було роз`яснено порядок проведення адміністративного нагляду щодо нього та умови, яких він зобов`язаний дотримуватися. Цього ж дня, вказана особа надала власноручно написану заяву, в якій вона вказала нове місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де і буде перебувати у вказаний термін адміністративного нагляду, зазначивши, що з умовами та правилами адміністративного нагляду вона ознайомлена та зобов`язується їх виконувати. Однак, під час неодноразових перевірок працівниками поліції за дотриманням правил адміністративного нагляду, ОСОБА_8 за місцем мешкання, у нічний час, був відсутній.
Саме тому, ОСОБА_8 , умисно ігноруючи вимоги рішення про встановлення у його відношенні адміністративного нагляду, з метою ухилення від нього, порушив правила адміністративного нагляду, а саме достовірно знаючи про те, що йому заборонено залишати місце свого проживання, самовільно залишив визначене за погодженням з працівниками поліції Берестинського РВП ГУНП в Харківській області місце свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та без поважних причин та без одержання відповідного дозволу від працівників поліції, які здійснювали за ним адміністративний нагляд, 24 жовтня 2024 року, покинув межі Берестинського району Харківської області, після чого 24.01.2025 був затриманий співробітниками поліції на підставі ухвали Красноградського районного суду від 29.10.2024 року, якою наданий дозвіл на затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про тримання під вартою.
При цьому, поліцейським Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, які здійснюють адміністративний нагляд, про місце свого фактичного перебування ОСОБА_8 не повідомив, чим грубо порушив встановлені йому правила адміністративного нагляду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі виконувач обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури просить вирок скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. 
Указав, що злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи становлять собою велику суспільну небезпеку та характеризуються виключною аморальністю і цинічністю дій винних. Такі злочини грубо принижують гідність потерпілої особи, заподіюють їй глибоку психічну травму та можуть завдати серйозної шкоди її здоров`ю. 
Вважає, що суд при призначенні покарання ОСОБА_8 не повною мірою врахував, що останній раніше вже був засуджений за аналогійний злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, зокрема й за домашнє насильство, за які йому було призначено реальне покарання у виді 8 років 3 місяців позбавлення волі. 
Окрім того, згідно з дослідженими в суді першої інстанції доказами, адміністрація виправної колонії, в якій ОСОБА_8 відбував покарання, зверталась до Рівненського районного суду Рівненської області з клопотанням про встановлення адміністративного нагляду у зв`язку з тим, що поведінка засудженого під час відбування покарання свідчила про його вперте небажання стати на шлях виправлення та небезпечність для суспільства після звільнення. 
Постановою суду від 28.08.2024 щодо ОСОБА_8 було встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців, однак, незважаючи на це, він 24.10.2024 умисно покинув межі району місця проживання та був відсувній за місцем мешкання до моменту його затримання 24.01.2025, хоча достовірно знав, що йому заборонено залишати межі району та необхідно в нічний час перебувати вдома. 
Крім того, вважає, що суд не повною мірою врахував можливі негативні наслідки для психологічного стану потерпілої, особливо з огляду на її молодий вік, оскільки на момент зґвалтування їй виповнилося лише 18 років. Також встановлено, що перед вчиненням злочину ОСОБА_8 у нічний час розбудив потерпілу, застосував до неї психологічний тиск, погрожуючи ножем, та завдав їй тілесних ушкоджень у вигляді численних подряпин і синців. Таким чином, суд недостатньо врахував вразливий стан потерпілої та його можливі негативні наслідки вчиненого щодо неї кримінального правопорушення.
Просить апеляційним судом ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.152 КК України 9 років позбавлення волі, за ст.395 КК України 2 роки обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання – 9 років позбавлення волі. 

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін. 

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченого, захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури підлягає задоволенню. 

Фактичні обставини кримінальних правопорушень і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.152, ст.395 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися. 

Доводи виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 

Згідно зі ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції формально врахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують, однак не надав належної оцінки конкретним обставинам кримінального провадження та даним про особу обвинуваченого, які істотно підвищують ступінь його суспільної небезпечності.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше був засуджений, у тому числі за кримінальні правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, до покарання у виді 8 років 3 місяців позбавлення волі, яке відбув реально, та був звільнений 18.10.2024 після відбуття строку покарання.
При цьому нове кримінальне правопорушення проти статевої свободи особи ОСОБА_8 вчинив уже в ніч з 23.10.2024 на 24.10.2024, тобто фактично через п`ять днів після звільнення з місць позбавлення волі.
Колегія суддів враховує й конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілої ОСОБА_10 , а саме те, що обвинувачений діяв у нічний час, застосував до неї психологічний тиск, погрожуючи ножем, а також молодий вік потерпілої, яка на момент подій лише 2 місяці як досягла повноліття та до зґвалтування не мала сексуального досвіду. Наведене свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності вчиненого та можливі негативні наслідки для психологічного стану потерпілої.
Указані обставини також свідчать про те, що призначене ОСОБА_8 покарання за попереднім вироком у виді 8 років 3 місяців позбавлення волі не досягло своєї мети, не сприяло виправленню обвинуваченого та не запобігло вчиненню ним нового тяжкого кримінального правопорушення.
Крім того, щодо ОСОБА_8 було встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців, порядок та умови якого йому були роз`яснені. Незважаючи на це, він 24.10.2024 умисно залишив визначене місце проживання, покинув межі Берестинського району Харківської області та був відсутній за місцем мешкання до моменту затримання 24.01.2025, хоча достовірно знав про покладені на нього обмеження.
Зазначені обставини підлягали врахуванню судом як дані про особу обвинуваченого, його поведінку після звільнення з місць позбавлення волі та ставлення до встановлених законом обмежень, однак суд першої інстанції фактично не надав їм належного значення при визначенні строку покарання.
Разом із тим суд першої інстанції, визнаючи обставинами, що пом`якшують покарання, повне визнання вини, каяття та усвідомлення обвинуваченим своєї протиправної поведінки, надав їм надмірного значення. Самі по собі визнання вини та каяття, з урахуванням наведених вище даних про особу ОСОБА_8 , обставин вчинення кримінальних правопорушень та його поведінки після звільнення з місць позбавлення волі та свідомого порушення встановлених щодо нього обмежень адміністративного нагляду, не можуть бути достатньою підставою для призначення покарання у визначеному судом першої інстанції розмірі. 
За таких обставин призначене ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.152 КК України у виді 6 років позбавлення волі та за ст.395 КК України у виді 1 року обмеження волі, хоча й перебуває в межах санкцій закону України про кримінальну відповідальність, однак за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість, оскільки не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише за умови призначення йому більш суворого покарання.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати на підставі ч.2 ст.409 КПК України у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і відповідно до вимог передбачених п.2 ч.1 ст.420 КПК України ухвалити новий вирок.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу виконувача обов`язків керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Берестинського районного суду Харківської області від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання:
-за ч.2 ст.152 КК України - 9 років позбавлення волі;
-за ст.395 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, ОСОБА_8 визначити остаточне покарання - 9 років позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: