Справа № 127/14901/26
Провадження № 1-кп/127/392/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2026	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2026 року за № 12026025020000052, за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , уродженця міста Вінниця, Вінницька область, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого вищу освіту, офіційно працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Вінницького міського суду від 02.03.2026 за ч. 1 ст. 309 Кримінальний кодекс України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який набрав законної сили 02.04.2026, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та, діючи умисно, знову вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу психотропних речовин протягом року після засудження за вказаною статтею.
ОСОБА_4 , 06.04.2026 близько 17:00 год (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), проходячи по вул. Могильчака у м. Вінниця, у траві під наземним трубопроводом тепломережі виявив згорток, обгорнутий ізоляційною стрічкою чорного кольору. Будучи особою, яка раніше вживала психотропні речовини, ОСОБА_4 усвідомив, що у вказаному згортку знаходиться психотропна речовина. Маючи умисел на незаконне придбання і зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», ОСОБА_4 підняв зазначений згорток. У подальшому, з метою особистого вживання він поклав згорток, у якому знаходився поліетиленовий пакет із кристалоподібною речовиною, до лівої кишені своєї кофти, де незаконно зберігав його при собі до 17:30 год. 06.04.2026.
У такий спосіб ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, без мети збуту.
У подальшому, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, рухаючись поблизу будинку № 43, що по вулиці Могильчака у місті Вінниці, 06.04.2026 близько 17:30 год, був помічений та зупинений працівниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області під час несення ними служби. На запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених речовин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропної речовини, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі у лівій передній кишені кофти, в яку він одягнений, наявна особливо небезпечна психотропна речовина обіг якої заборонено - PVP, яку він зберігав для власного вживання без мети збуту.
Після цього, 06.04.2026, у період часу з 19 год 12 хв по 19 год 17 хв, поблизу будинку № 43, що по вулиці Могильчака у місті Вінниці, в ході проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, ОСОБА_4 добровільно видав з лівої кишені кофти, в яких він був одягнений, поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною, який було вилучено для проведення відповідної експертизи.
Згідно висновку експерта від 15.04.2026, за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, надана на дослідження кристалічна речовина білого кольору містить психотропну речовину - PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В досліджуваній речовині, масою 0,2249 г, маса PVP становить 0,1841 г.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, протягом року після засудження за статтею 309 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4  вину в інкримінованому йому діянні визнав в повному обсязі, в чому щиро розкаявся.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визначити допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
По суті пред`явленого обвинувачення  ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним у обвинувальному акті. Пояснивши суду, що 03.04.2026 за адресою: вулиця Могильчака у місті Вінниці у траві під наземним трубопроводом тепломережі виявив згорток, обгорнутий ізоляційною стрічкою чорного кольору. Оскільки, ОСОБА_4 мав досвід вживання заборонених речовин, то розумів, що у згортку знаходиться психотропна речовина - PVP. Майже одразу був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав згорток. Зберігав для власного вживання, мети збуту не мав.
ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, суду повідомив, що ставиться до вчиненого негативно. 
Заслухавши показання обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.
Дії обвинуваченого  ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, протягом року після засудження за статтею 309 КК України.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами статей 65-67 КК України, враховує практику Верховного Суду щодо призначення судами кримінального покарання, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з вимогою про судимість вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше, в силу статті 89 КК України, не судимий. 02.03.2026 вироком Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/6385/26 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, однак, згідно квитанції № 2004941202 від 03.06.2026 сплатив штраф повністю.
Згідно з довідкою КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР», вих. № 01-2-69/1683 від 10.04.2026, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу станом на 09.04.2026 року на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною, наркологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався.
Згідно з характеристикою за місцем проживання, виданої директором ДП «ЖЕО-ЗАЛІЗНИЧНИК», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , характеризується позитивно, скарг від сусідів та мешканців будинку не надходило.
Згідно з характеристикою за місцем роботи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючий вищу освіту, з 2024 року працює на посаді комірника-комплектувальника на СГ ТМЦ департаменту Закупівель ПрАТ «УКпостач». ЗА час роботи зарекомендував себе як кваліфікований спеціаліст, що глибоко знає специфіку роботи та асортимент продукції підприємства. У 2025 році був відзначений Грамотою за сумлінну працю на честь Дня Машинобудівника. В роботі проявляє ініціативність, відповідальність та здатність швидко приймати рішення у складних ситуаціях. Дисциплінарних стягнень не має. Має повагу серед колег. Розвивається у професії та прагне кар`єрного зросту.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 : раніше не судимий; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно; за медичною психіатричною, неврологічною, наркологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався; вину у вчинені кримінального правопорушення визнав, в повному обсязі в чому щиро розкаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Частиною другою статті 50 КК України передбачено чотири види мети покарання: - кара; - виправлення засуджених; - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими; - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами.
Відповідно до положень частини 1 статті 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням конкретних обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у виді щирого каяття, відсутності обтяжуючих обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, за медичною психіатричною, неврологічною, наркологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався, вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в повному обсязі в чому щиро розкаявся, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України - строком 2 роки, оскільки призначення саме цього виду і розміру покарання визнано судом найбільш відповідним досягненню мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, за місцем проживання та працевлаштування характеризується позитивно, на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною, наркологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався, що у своїй сукупності, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень ст. 76 КК України.
Суд при цьому враховує імперативні приписи ч. 1 ст. 76 КК України, якими передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Крім того, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого додатковий, передбачений п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № СЕ-19/102-26/6870-НЗПРАП від 15.04.2026 вартістю 2674,20 гривень.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 75, 76, 309 КК України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд –
УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_4  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України.
Призначити  ОСОБА_4  покарання за частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_4  періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 05.06.2026. 
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2026 у справі № 127/11542/26 на майно, яке було вилучено 06.04.2026 під час огляду місця події за адресою: м. Вінниця, вул. Могильчака, неподалік буд. 43 – скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: поліетиленовий пакет із кристалоподібною речовиною, який було поміщено до спеціального пакету НПУ № CRI 1042050, та після проведення експертизи поміщено до спеціального пакету Експертної служби МВС України з полімерного матеріалу № 6688421 – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою – в той самий строк з дня вручення їй копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: