Справа № 515/495/26
Провадження № 2/515/1018/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретар судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання прав засновника селянського (фермерського) господарства, 

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2026 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права засновника селянського (фермерського) господарства. Свої вимоги мотивувала таким.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі помер чоловік позивачки ОСОБА_3 .
Після його смерті залишилося Селянське (фермерське) господарство «Байрак В.М.» (далі по тексту – СФГ), код ЄДРПОУ 31478760, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР: 1 549 120 0000 000193, дата проведення державної реєстрації – 27 квітня 2001 року, місцезнаходження юридичної особи: вул. Першотравнева, буд. 69, с.Білолісся, Білгород-Дністровський район, Одеська область.
Як спадкоємця першої черги за законом, з метою спадкування СФГ, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. із заявою про прийняття спадщини, а саме майнового права засновника СФГ «Байрак В.М.». Однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у Статуті не зазначеного статутного капіталу, що б надало права можливість спадкувати корпоративні права, та ненадання доказів існування СФК як цілісного майнового комплексу. 
Вказане СФГ виробляє сільськогосподарську продукцію, має на балансі сільськогосподарську техніку (трактори).
Враховуючи бажання, як спадкоємиці за законом після смерті чоловіка, продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом, позивачка просить суд визнати за нею право засновника СФГ «Байрак В.М.», код ЄДРПОУ 31478760, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2026 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Відповідно до ухвали судді від 24 березня 2026 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження; відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; витребувано у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. копію спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
02 квітня 2026 року до суду надійшла копія спадкової справи № 165/2025 до майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (вх. № 2489/26-Вх 02.04.2026).
В підготовче засідання сторони не з`явилися.
Від представника позивачки – адвоката Давиденка К.В. надійшла заява про слухання справи у його та позивачки відсутність, позовні вимоги визнав повністю. 
Представник відповідача Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Логінов О.Г. надав суду заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю.
Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як передбачено ст.12 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі Одеської області помер ОСОБА_3 , про що Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради на підставі актового запису №239 видано 02 липня 2025 року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .
Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є дружина та позивачка у справі – ОСОБА_1 , яка звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Сулакова І.І. з заявою про прийняття спадщини та 18 липня 2025 року заведено спадкову справу № 165/2025.
Інші спадкоємці відсутні. Згідно з довідкою старости с. Білолісся Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 15 липня 2025 року вих. № 90, на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_1 (позивачка у справі).
На підтвердження перебування у шлюбі позивачкою надано копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 11 листопада 1990 року на підставі актового запису № 18 Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області.
За життя ОСОБА_3 був засновником СФГ «Байрак В.М.», код ЄДРПОУ 31478760, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР: 1 549 120 0000 000193, дата проведення державної реєстрації – 27 квітня 2001 року, місцезнаходження юридичної особи: вул. Першотравнева, буд. 69, с.Білолісся, Білгород-Дністровський район, Одеська область, про що свідчить копія Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 272110, виданого державним реєстратором Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області Воробйовою Л.Г., та копія Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності – юридичної особи СФГ «Байрак В.М.», виданого першим заступником голови райдержадміністрації Летінським С.Є. 27 квітня 2001 року та зареєстрованим у Журналі обліку реєстраційних справ 26 квітня 2001 року за № 04057221Ю0010398.
27 квітня 2001 року Татарбунарською районною державною адміністрацією в Одеській області затверджено Статут СФГ «Байрак В.М.»; № 04057221700670398.
23 грудня 2003 року СФГ «Байрак В.М.» застраховано відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», про що свідчить копія Страхового свідоцтва, виданого Відділенням виконавчої дирекції Фонду в Татарбунарському районі, реєстраційний номер: 1536000728.
Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст. 1217 ЦК України.
Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Місцем відкриття спадщини, за нормою ст. 1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст. 1222 ЦК України.
Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
По положенню ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.
Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
02 березня 2026 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у статутному капіталі СФГ «Байрак В.М.» після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за ненадання доказів існування СФК як цілісного майнового комплексу, у зв`язку з не визначенням у Статуті СФГ статутного капіталу.
За пунктом 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. 
Так, частинами 1, 4 ст. 4 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова може письмово доручати виконання своїх обов`язків одному з членів господарства або особі, яка працює за контрактом.
Відповідно до п.п. 1.1 Статуту головою СФГ «Байрак» В.М.» є ОСОБА_3 . Ведення фінансово-господарських операцій, окрім голови селянського (фермерського) господарства, у випадках його тимчасової відсутності, у зв`язку з відрядженням, відпусткою, хворобою і іншими причинами, покладається на члена господарства: ОСОБА_1 (позивачкам у справі). 
Як вбачається з Відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 2709116 від 07 травня 2026 року, єдиним засновником (учасником) юридичної особи, а також кінцевим бенефіціарним власником (контролером) СФК «Байрак В.М.», код ЄДРПОУ 31478760, адреса місцезнаходження: 68130, Одеська область, Татарбунарський район, с. Білолісся, вул. Першотравнева, буд. №69, є ОСОБА_3 ; його представник – Байрак Наталія Віталіївна (позивачка у справі), яка не має повноважень на вчинення дій від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо; вид економічної діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Згідно з ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про фермерське господарство» майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін.
Згідно з п.4.1. Статуту, майно СФГ «Байрак В.М.» формується за рахунок особистих вкладів його членів, прибутків отриманих від виробничої та комерційної діяльності, інших надходжень і є спільною власністю його членів. Крім того, член господарства може володіти майном на праві особистої власності.
Судом встановлено, що СФГ «Байрак В.М.» займається виробництвом сільськогосподарської продукції, її переробкою і збутом, тощо (п.1.2. Статуту) та має на балансі сільськогосподарську техніку (трактор), на підтвердження чого позивачкою надані копію Свідоцтва про реєстрацію машини, власник СФГ «Байрак В.М».
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, нерозподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. 
Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність фермерського господарства припиняється: у разі реорганізації фермерського господарства; ліквідації фермерського господарства; визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.
Тобто, із змісту зазначеної норми випливає, що таке немайнове право засновника фермерського господарства, як вирішення питання щодо господарської діяльності фермерського господарства, може переходити до спадкоємців засновника.
Пунктом 3.6 Статуту передбачено, що у випадку смерті або вибуття по поважним причинам голови господарства, право на володіння, перезаключення орендної угоди, використання земельної ділянки, одержує один з його спадкоємців, який досяг 18-річного віку. 
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі№ 922/989/18 вказувала, що з моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) до фермерського господарства переходять правомочності володіння і користування та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки його засновника.
У разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства.
У випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. (п. 63 постанови ВП ВС від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц).
У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що визнання за спадкоємцем в порядку спадкування прав засновника є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника.
Тобто, у разі наявності статутного фонду свідоцтво про право на спадщину може бути видано на майно, внесене до статутного фонду приватного підприємства. 
Як вбачається зі змісту Статуту, на момент реєстрації та на період його діяльності за життя засновника ОСОБА_3 статутний капітал господарства не сформований. Часток засновника та його членів у статутному капіталі фермерського господарства не має. Майно фермерського господарства формується із майна, майнових прав у складеному капіталі господарства. Отже і об`єктом спадкування господарства є майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства. Складений капітал фермерського господарства за нормами Закону України «Про фермерське господарство» розглядається, як цілісний майновий комплекс.
Перелік прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини закріплений у ст.1219 ЦК України, до цього переліку не відносяться ні майнові права засновника/члена фермерського господарства, ні його частка у складеному капіталі фермерського господарства, тому загальна норма щодо обсягу спадкової маси не містить заборон щодо спадкування вказаних майнових прав (частки).
Оскільки на момент смерті спадкодавець ОСОБА_3 був засновником СФГ «Байрак В.М.», а позивачка ОСОБА_1 є його єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину, остання довела наявність спадкового майна, підстави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, відповідач заявлені позовні вимоги визнав повністю, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, а її спадкові права підлягають захисту шляхом визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка права засновника СФГ «Байрак В.М.».
На прохання позивачки суд не стягує з відповідача судовий збір.
Керуючись ст. 4, 13, 81, 141, 200, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання прав засновника селянського (фермерського) господарства - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Татарбунари Одеської області, право засновника Селянського (фермерського) господарства «Байрак В.М.», код ЄДРПОУ 31478760, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР: 1 549 120 0000 000193, дата проведення державної реєстрації – 27 квітня 2001 року, місцезнаходження юридичної особи: вул. Першотравнева, буд. 69, с.Білолісся, Білгород-Дністровський район, Одеська область, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дати складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 07.05.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк