ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16056/21 Суддя (судді) першої інстанції: Брагар В. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів: Говоруна О.В.,
Попової О.Г.,

При секретарі: Долинській Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробудком» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпробудком» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.04.2021 №330060411, від 09.04.2021 №267440416, від 09.04.2021 №267460416.
Позов обґрунтовано тим, що помилково зареєстровані податкові накладні не є підставою для включення до податкових зобов`язань так як останні були скориговані позивачем. Оскільки за спірними накладними не відбулося жодної господарської операції, не надходили кошти та не було відвантажено товар, тому податковим органом безпідставно було винесено податкові повідомлення-рішення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року позовні вимоги - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 29.04.2021 року №330060411, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпробудком» збільшено зобов`язання з податку на додану вартість на 1 856 467 грн. та нараховано штраф 464 116,75 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09.04.2021 року №267440416, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпробудком» нараховано штраф 164 939,90 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09.04.2021 року №267460416, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпробудком» нараховано штраф 4956,35 грн.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскільки платником податків несвоєчасно сплачено (перераховано) узгоджену суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначену в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 29.12.2020 №9348653497, тому вказане призвело до автоматично розрахованих фінансових санкцій, що свідчить про правомірність винесених податкових повідомлень - рішень від 29.04.2021 № 330060411, від 09.04.2021 № 267440416, №267460416.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що помилково зареєстровані податкові накладні, які були в подальшому скориговані, не є підставою для включення до податкових зобов`язань.
На думку позивача, з огляду на висновок, викладений за результатами проведення економічної експертизи від 01.09.2021 за № 3145, відповідно до якого підтверджено необґрунтованість податкових повідомлень-рішень, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у м. Києві на підставі п.200.10 ст. 200, п.п.75.1.1 п.75.1 статті 75 та у порядку статті 76 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями від 02.12.2010 року № 2755-VI проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість з додатками за жовтень 2020 року ТОВ «Дніпробудком», за результатами якої складено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість з додатками за жовтень 2020 від 19.03.2021 року №22184/26-15-04-11/38991221.
Під час проведення перевірки встановлено порушення п. 187.1 ст. 187 розділу V Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ за жовтень 2020 року на суму 1856467 грн, оскільки позивачем не включено до податкових зобов`язань за звітній період жовтень 2020 року операцій на суму ПДВ 1856467 грн.
Так, ТОВ «Дніпробудком» в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з податку на додану вартість до декларації за жовтень 2020 року податкові зобов`язання задекларовані не в повному обсязі, оскільки в розділі І «Податкові зобов`язання» задекларовано зменшення операцій на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім ввезення товарів на митну території України: (р.1.1 /колонка Б) на загальну суму ПДВ 1856467 грн. по контрагенту ПрАТ «Укргідроенерго», які зареєстровані в ЄРПН.
Станом на 19.03.2021 встановлено, що згідно даних ЄРПН за жовтень 2020 року на контрагента ПрАТ «Укргідроенерго» зареєстровано 2 податкові накладні на загальну суму ПДВ 3712934 грн: № 1 - дата виписки - 26.10.2020 зареєстровано 13.11.2020, сума ПДВ 1856467 грн.: № 5 - дата виписки - 27.10.2020 зареєстровано 18.11.2020, сума ПДВ 1856467 грн.
Як наслідок, Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.04.2021 року №330060411, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпробудком» збільшено зобов`язання з податку на додану вартість на 1 856 467 грн. та нараховано штраф 464 116,75 грн.
Також, ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету (далі - ПДВ), якою встановлено порушення вимог п.50.1 ст. 50, п. 57.1 ст. 57, п. 180.1 ст. 180, ст. 200, п. 202.1 ст. 202, п. 203.1 ст. 203 Кодексу. 
За результатами вказаної перевірки складено Акт камеральної перевірки з питання своєчасної сплати податку на додану вартість від 30.03.2021 року № 24368/Ж5/26-15-04-16 18/38991221, у відповідності до якого встановлено факти порушення платником ТОВ «Дніпробудком» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що призвело до виникнення автоматично розрахованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 169896,25 грн.
За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС у м. Києві винесені податкові повідомлення-рішення від 09.04.2021:
- № 267440416 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 10% - 164939,90 грн.;
- №267460416 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 5% - 4956,35 грн.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно наявних податкових декларацій з ПДВ ТОВ «Дніпробудком» та поданих уточннючих розрахунків до них (зокрема №9046864230 від 11.03.2021 та №9041762355 від 03.03.2021) задекларована сума позитивного значення з ПДВ, що сплачується до бюджету за жовтень 2020 у сумі 290317,00 грн, та сума відємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за листопад 2020 року становить 1757340 грн, тому відсутні документальні підтвердження прострочення сплати до бюджету податку на додану вартість ТОВ «Дніпробудком» за жовтень та листопад 2020 року, що вказує про необгрунтованість спірних податкових повідомлень-рішень.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.
У силу вимог пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України - податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.
Підпунктом «а» п. 198.1, п.198.2, п.198.3 статті 198 ПК України закріплено право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.
У силу вимог п. 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.
У відповідності п. 201.3 ст. 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:
покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;
покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.
У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.
Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.
Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПК України - податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Таким чином, дата виникнення податкових зобов`язань співпадає з такою складання платником податку податкової накладної.
Як свідчать матеріали справи, 07.09.2020 між позивачем та ПрАТ «Укргідроенерго» укладено договір на виконання робіт (підряду) №6/20 від 07.09.2020 року.
27 жовтня 2020 року ПрАТ «Укргідроенерго» прийнято роботи від ТОВ «Дніпробудком» на загальну суму 11 138 800,43 грн., з яких 1 856 466,74 грн. ПДВ та складено податкову накладну №1.
Однак, помилково було зареєстровано податкову накладну №1 датою 26.10.2020 замість правильної дати 27.10.2020 року.
Зазначену помилку було виявлено позивачем самостійно після спливу строку для реєстрації податкової накладної та проведено роботу з виправлення помилки.
Для виправлення помилки 18.11.2020 року контрагентом ПрАТ «Укргідроенерго» зареєстровано від`ємний розрахунок коригування №1 від 18.11.2020 року на суму 11 138 800,43 грн., в т.ч. 1 856 466,74 грн. ПДВ до помилкової накладної за реєстраційним №9304489784 та зареєстровано вірну податкову накладну №5 від 27.10.2020 року за реєстраційним №9305052967 на суму 11 138 800,43 грн., в т.ч. ПДВ 1 856 466,74 грн.
Також, подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за жовтень 2020 року за реєстраційним №9342997742 від 23.12.2020 року.
Вказані обставини свідчать про те, що операції коригування проведено в листопаді 2020 року, відповідно сформовано перевищення податкових зобов`язань в сумі 1856466,00 грн за грудень 2020 року, врахувавши податкові зобов`язання за жовтень 2020 року два рази, не врахувавши при цьому від`ємне коригування за листопад 2020 року.
Для виправлення зазначених помилок було подано уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ за жовтень 2020 №9348643812, № 9348653497 від 29.12.2020; за жовтень 2020 №9030328363, № 9030328363 від 19.02.2021; за жовтень 2020 року №9041762355 від 03.03.2021 року; за листопад 2020 року №9350972952 від 30.12.2020; за листопад №9041775701 від 03.03.2021; за листопад 2020 року №9046864230 від 11.03.2021; за грудень 2020 року за №9008386128 від 11.03.2021.
Також, 03.03.2021 та 11.03.2021 року позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових декларації за листопад 2020 року.
Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач повинен був врахувати всі уточнюючі розрахунки до податкових декларацій, чого здійснено не було, тому висновок контролюючого органу про допущення позивачем заниження податкових зобов`язань з ПДВ за жовтень 2020 року на суму 1856467 грн. є помилковим, що у свою чергу свідчить про протиправність прийнятого ГУ ДПС податкового повідомлення-рішення від 29.04.2021 за № 330060411.
Стосовно податкових повідомлень-рішень від 09.04.2021 № 267440416, №267460416 слід зазначити наступне.
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
При цьому, колегія суддів враховує, що згідно з абзацом 1 пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 ПК України передбачено, шо у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
У силу вимог пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З положень зазначених норм закону випливає, що обов`язок зі сплати грошового зобов`язання у платника податків виникає з наступного дня за днем узгодження такого зобов`язання і має бути виконаний протягом десяти днів. У разі оскарження до суду податкового повідомлення-рішення днем узгодження грошового зобов`язання є день набрання законної сили судовим рішенням.
Несплачені грошові зобов`язання у встановлений законом строк - протягом 10 календарних днів, наступних за днем їх узгодження, яке відбувається в день набрання законної сили судовим рішенням, є податковим боргом платника податків, з виникненням якого контролюючий орган має вжити заходів для його погашення, зокрема надіслати платникові податкову вимогу щодо погашення суми податкового боргу.
Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі № 810/272/16.
З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено факт порушення платником ТОВ «Дніпробудком» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що призвело до виникнення автоматично розрахованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 169896,25 грн.
Так, відповідно до наявних платіжних доручень від 20.10.2020 №298 на суму 49589,00 грн., від 13.11.2020 №339 на суму 230000,00 грн. від 27.11.2020 №351 на суму 60317,00 грн., від 15.12.2020 №383 на суму 178000,00 грн., відображено перерахування за період з 20.10.2020 по 15.12.2020 на рахунок Казначейства України коштів для сплати ПДВ на загальну суму 517906,00 грн.
Крім того, згідно наявних податкових декларацій з ПДВ ТОВ «Дніпробудком» та поданих уточнюючих розрахунків до них (зокрема №9046864230 від 11.03.2021 та №9041762355 від 03.03.2021) задекларована сума позитивного значення з ПДВ, що сплачується до бюджету за жовтень 2020 у сумі 290317,00 грн, та сума від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за листопад 2020 року становить 1757340 грн.
Вказані обставини свідчать про відсутність прострочення сплати до бюджету податку на додану вартість ТОВ «Дніпробудком» за жовтень та листопад 2020 року відповідно.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко
Судді О.В. Говорун 
О.Г. Попова