Справа № 449/409/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2026 	м.Перемишляни	

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в м.Перемишляни кримінальне провадження №12025141450000277 від 13.11.2025р., за обвинуваченням
ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження—с. с. Брудзевіце Республіки Польща, поляк, громадянин Республіки Польща, неодружений, з вищою освітою, пенсіонер, несудимий, місце реєстрації– АДРЕСА_1 ) проживання– АДРЕСА_2 )
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України 
В С Т А Н О В И В:
26.03.2026р. до Перемишлянського районного суд Львівської області надійшов обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд вважає встановленими такі обставини.
Близько 19 години 50 хвилин 12 листопада 2025 року ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), кермуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Corsa» (реєстраційний номер— НОМЕР_1 ) та рухаючись автомобільним шляхом місцевого значення «Ушковичі—Стрілки» (О141101) у напрямку с. Ушковичі, перебуваючи на ділянці «8 км+260 м» цієї автодороги поблизу с. Кимир (Перемишлянська міська громада, Львівський район, Львівська обл.), порушив Розділу 1 п. 1.5 «дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; Розділу 2 п. 2.3 підпункт б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; підпункт д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; Розділу 12 п.12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N? 1306 від 10.10.2001), а саме:
- проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін
- не маючи завад технічного характеру для виявлення нерухомої перешкоди в межах своєї смуги руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу:
Як наслідок, здійснив зіткнення із нерухомим зустрічним автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився на проїзній частині дороги із увімкненим світлом фар та увімкненою аварійною світловою сигналізацією, після чого відбувся наїзд автомобіля «Opel Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 , який тримав велосипед в руках, та знаходився на проїзній частині автодороги біля водійських дверей автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також збив пішохода ОСОБА_7 , який стояв поруч автомобіля. Внаслідок таких дій (з огляду на висновок судово-медичної експертизи №9/2026 від 26 січня 2026 року) ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Такі дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, як: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та потерпілого, дослідженням висновку експерта №9/2026 від 26.01.2026, дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого та підтверджують вартість судових витрат. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, проти обставин викладених в обвинувальному акті не заперечував. Повідомив суду, що цього дня ввечері він повертався з м.Бібрка в м.Перемишляни. Побачив, що на смузі зустрічного руху стоїть автомобіль з ввімкненими габаритами чи аварійкою (точно не пригадує). Біля автомобіля ймовірно стояв потерпілий з велосипедом. Проїжджаючи повз цього автомобіля по своїй смузі руху, він чомусь не побачив потерпілого з велосипедом. Крім того, він почув як хлопнули двері зустрічного автомобіля і відбувся удар в його лобове скло. Він зразу зупинився і вийшов з автомобіля. Побачив на проїжджій частині потерпілого і велосипед. Підійшов до потерпілого і побачив, що він живий і йому стало трохи легше. Після того як потерпілого забрали він всіляко допомагав йому (з лікуванням і продуктами, найняв доглядальницю). Обвинувачений (незважаючи на те, що потерпілий не мав на своєму одязі будь-яких світловідбиваючих елементів) вважав, що проявив певну неуважність, - бо в іншому випадку міг би діяти по іншому і уникнути таких наслідків. 
Потерпілий ОСОБА_7 дав суду такі покази. Він не пам`ятає ні самої ДТП ні те, що відбувалось після (в т.ч. в лікарні). Пам`ятає обвинуваченого і те, що він на якомусь етапі йому допомагав з лікуванням та продуктами. Також підтвердив, що він давав в присутності свого батька розписку про відсутність претензій до обвинуваченого. 
Зважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини та обставин викладених в обвинувальному акті, які узгоджуються з наданими суду обвинуваченим та потерпілим показами, - суд вважає доведеним факти вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), відповідно до статті 66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування заподіяної шкоди здоров`ю потерпілого. 
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), відповідно до частини 1 статті 67 КК України, не встановлено.
Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами з можливістю звільнення від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому ст.75 КК України.
Інші учасники кримінального провадження позицію прокурора підтримали. Захисник просив врахувати, що обвинувачений є особою похилого віку, хворіє та має необхідність відвідувати лікарів як в Україні так і в Польщі. З огляду на ситуацію в країні – наявність права керування автомобілем є для нього життєво необхідним. 
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд бере до уваги, що: злочин вчинений ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України хоча є тяжким необережним злочином, однак, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення є не значним (оскільки, відсутність в потерпілого світловідбиваючих елементів на одязі в темну пору доби свідчить про часткову провину обвинуваченого); обвинувачений визнав себе винним у його вчиненні; наявність двох обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання; характеризуючі дані на обвинуваченого (раніше не судимий, на обліку в лікарні не перебуває, є особою похилого віку, потребує постійного лікування), - суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 можливо призначити мінімально можливе покарання на яке погодились всі сторони кримінального провадження і яке відповідає санкції ч.2 ст.286 КК України. Зважаючи на обставини даної справи та життєву необхідність мати можливість керувати автомобілем, суд вважає за можливим не застосовувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому суд вважає за можливе, в порядку ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком та покласти на нього ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.
Цивільного позову у справі не заявлено.
Витрати на залучення експерта слід покласти на обвинуваченого.
Долю речових доказів слід вирішити, в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 50, 65, 66, 67, ч.2 ст.286 КК України, ст.ст. 94, 121, 122, 124, 127, 128, 368-371, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 31398,56грн. 
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 17.11.2025 р. на автомобіль марки “Skoda Octavia”, д.н.з. НОМЕР_2 та велосипед чорного кольору - скасувати
Речові докази по справі: автомобіль марки “Skoda Octavia”, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 та чорний велосипед, який належить ОСОБА_7 - повернути власникам або за їх дорученням іншим особам.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 

Суддя 	ОСОБА_1