Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/848/26
Номер провадження 2/348/1100/26

29 квітня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді     О.Ю.Максименко
за участю секретаря судових засідань   О.Р.Боєчко
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
У с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Надвірнянського районного суду 17.03.2022. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.04.2022 з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Всі ці роки відповідач, окрім аліментів, іншої матеріальної допомоги не надає, не бере участі у витратах, викликаних потребами дітей, цих коштів не вистачає. На сьогоднішній день встановлений розмір аліментів є недостатнім, оскільки діти зростають, збільшилися витрати на харчування, одяг, навчання та побутові потреби. Відповідач відмовляється надавати будь-які кошти, окрім встановленого розміру аліментів. У сукупності на одяг, продукти харчування належної якості, шкільну канцелярію, оздоровлення, розвиток здібностей дітей, відпочинок, дозвілля позивач витрачає близько 20000,00 гривень на кожну дитину щомісячно. У той час розмір аліментів, які сплачує Відповідач, покриває лише 10 відсотків від суми витрат на утримання дітей. Відповідач є здоровою працездатною особою, має у наявності нерухоме майно, одержує стабільний дохід від діяльності як ФОП, не має на утриманні інших осіб, має змогу надавати матеріальну допомогу своїм дітям у розмірі, необхідному для задоволення їх потреб, які значно зросли з моменту призначення аліментів. У зв`язку із чим позивач просила збільшити розмір аліментів та після уточнення позовних вимог просила стягувати з відповідача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі по 4000,00 грн на кожну дитину щомісячно.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій просить справу слухати у їх відсутність, змінені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що позовні вимоги визнає та погоджується на сплату аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що є реальним і відповідає його фінансовим можливостям.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, приходить до наступного.
Судом встановлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с. 13-14).
Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.04.2022 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.15-22).
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_2 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/6 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 30-32).
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що станом на 24.03.2026 ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність з 21.07.2021 як фізична особа-підприємець за основним видом діяльності: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Також у ОСОБА_2 зареєстровано такі додаткові види діяльності як покрівельні роботи, інші спеціалізовані будівельні роботи, діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (а.с. 33).
ОСОБА_3 навчається в Івано-Франківському спортивному ліцеї Івано-Франківської обласної ради у 8-а класі, перебуває на неповному державному забезпеченні і не отримує стипендію (а.с. 38).
З наданих позивачем копій фіскальних чеків вбачається придбання одягу для дітей, продуктів харчування, витрати на оздоровлення, розвиток здібностей дітей, відпочинок, дозвілля дітей (а.с. 43-55).
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з положеннями статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).
Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач посилалась на те, що у відповідача покращився майновий стан.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23).
Зазначений висновок відповідає правовим позиціям, викладених в постановах Верховного Суду від 19 червня 2024 року, справа № 686/22677/23, від 10 жовтня 2023 року, справа № 682/2454/22-ц.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - 3512 гривень.
Відповідно, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час розгляду справи становить 1756 грн.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, №31111/04, §54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів суд враховує повне визнання позовних вимог відповідачем, а також зміну матеріального стану відповідача з огляду на придбання ним нерухомого майна (квартири) після ухвалення рішення суду про сплату аліментів.
Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя.
У зв`язку із чим суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та змінити розмір аліментів з 2000 грн на 4000 грн щомісячно, оскільки такий розмір аліментів на ряду з аналогічним обов`язком матері по утриманню дитини буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1331,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст. 9, 10, 12, 13, 15, 18, 77-82, 89, 141, 200, 259, 263-265, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, 
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги  ОСОБА_1  задовольнити.
Змінити розмір аліментів, стягуваних з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна ) грн 20 коп..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . 
Представник позивача: Андрійків Христина Ігорівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 002022 від 15.10.2024, адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 

Суддя Надвірнянського районного суду
Івано-Франківської області О.Ю.Максименко