ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2026  	Справа №607/10303/26 Провадження №3/607/3290/2026	

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
19.01.2026 о 09 год. 11 хв. в м. Тернопіль по вул. 15 Квітня, 6, пішохід ОСОБА_1 під час переходу поза межами пішохідного переходу проїзної частини дороги, яка має по дві смуги для руху в кожному напрямку, які розділені між собою розділювальною смугою, а саме горизонтальною дорожньою розміткою 1.3, не переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснила вихід на проїзну частину дороги, внаслідок чого відбувся наїзд на неї транспортного засобу марки та моделі «Audi A5», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Вказаними діями пішохід ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, порушила вимоги пункту 4.7. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу марки та моделі «Audi A5», номерний знак НОМЕР_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №657668 від 05.05.2026, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 знала, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо неї розглядатиметься Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 18.05.2026 о 11 год. 00 хв., ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.
Також на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.
Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи достеменно обізнаною про дату, час та місце розгляду справи щодо неї, не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явилася, клопотань по відкладення розгляду справи не надала, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.
При прийнятті рішення про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, також враховую положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху учасником дорожнього руху є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному. Пішохід це особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу.
Згідно з пунктом 4.7. Правил дорожнього руху пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена матеріалами справи, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №657668 від 05.05.2026, в якому зафіксовано факт порушення пішоходом ОСОБА_1 вимог пункту 4.7. Правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду; витязі з ЄРДР у кримінальному провадженні №12026211040000151 від 19.01.2026; електронних рапортах інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Кметик Я.М. від 19.01.2026; протоколі огляду місцевості від 19.01.2026 з долученими до нього план-схемою від 19.01.2026 та таблицею ілюстрацій; протоколах допиту ОСОБА_2 від 19.01.2026, ОСОБА_3 від 20.01.2026 та ОСОБА_1 від 21.01.2026; протоколі проведення слідчого експерименту від 20.02.2026; висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №149 від 23.03.2026; висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №78 від 02.02.2026; висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №90 від 28.01.2026; висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» №СЕ-19/120-26/1040-ІТ від 09.02.2026; висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №СЕ-19/120-26/3103-ІТ від 13.03.2026; постанові слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Мацієвського В.О. від 26.03.2026 про закриття кримінального провадження №12026211040000151 від 19.01.2026.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суддя вважає їх такими, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому такі приймаються до уваги. На думку судді, зазначені докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.
Водночас, суддя дійшов висновку про недоведеність поставленого ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №657668 від 05.05.2026 у провину порушення вимог пункту 2.3. «б» Правил дорожнього руху, оскільки вказаний пункт цих Правил встановлює обов`язки лише для водія як учасника дорожнього руху та не поширюється на пішоходів.
Разом з тим, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують факт порушення 19.01.2026 о 09 год. 11 хв. в м. Тернопіль по вул. 15 Квітня, 6, пішоходом ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху вимог пункту 4.7. Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, тому в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Обставин, які б спростовували зазначений висновок та були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Приймаючи рішення, також враховую, що ОСОБА_1 не скористалася своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складеному відносно неї протоколі обставин. 
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. 
Приймаючи рішення у справі також враховую, що постановою слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Мацієвського В.О. від 26.03.2026 кримінальне провадження №12026211040000151 від 19.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З урахуванням викладеного, строк накладення адміністративного стягнення, визначений положеннями ст. 38 КУпАП, який у даному випадку закінчується через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не закінчився.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. ст. 34, 35 КУпАП, суддею не встановлено.
Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, дані про її особу, щодо якої відсутні відомості у матеріалах справи про притягнення її до адміністративної відповідальності раніше, зокрема за порушення вимог Правил дорожнього руху, ступінь вини, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП. 
При цьому для застосування іншого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, а саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке є більш суворим у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.
На думку судді, застосування такого заходу буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя	І. М. Царук