Справа № 185/2992/26
Провадження № 2/185/3899/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Виговської Є.В., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на окреме домоволодіння, суд - 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просив: виділити йому в натурі та визнати право власності як окремий об`єкт нерухомого майна 27/100 частин із житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами, у складі: в житловому будинку під літ. А-1 наступні приміщення: 1-1 передня 3,9 кв.м., 1-2 кухня 9,9 кв.м., 1-3 вітальня 15,7 кв.м., 1-4 житлова кімната 7,5 кв.м., 1-5 житлова кімната 15,0 кв.м., а2 – прибудова, А3 – житлова прибудова, а4 – прибудова, Г1 – літня кухня, Д1- сарай, пдД – підвал, М1 – лазня, Н1 – вбиральня, О1 - сарай, П1 – навіс, Р1 – сарай, 1- свердловина, 2 – вигрібна яма, 3 – хвіртка, ворота, 4 – паркан; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
У обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2000, посвідченого Першою Павлоградською держаною нотаріальною конторою, мені належить 27/100 частин будинку АДРЕСА_1 . Інша частина зазначеного будинку належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 10.12.2013. Рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 530 від 14.07.2004 року було змінено поштовий номер домоволодіння на АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 з № 24 на № 24а. Фактично було проведено розподіл домоволодіння на два окремих домоволодіння відповідно до частин, які належать власникам з присвоєнням нових поштових адрес. Відповідач зареєстрував належним чином своє право власності на окремий житловий будинок під АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру прав на нерухоме майно від 20.11.2025 року. Тобто, за позивачем залишилася 27/100 частин зазначеного будинку, яка є фактично окремим житловим будинком з окремою адресою. Частини будинку є самостійними ізольованими, обладнаними окремими виходами, мають окремі підводи засобів комунікацій (водопостачання, опалення, електроенергія). Після поділу будинку, та присвоєння окремих адрес, відповідач зареєстрував належним чином за собою право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. На даний час завершити поділ не можливо, у зв`язку з тим, що відповідач вже не є співвласником. У зв`язку з тим, що було проведено поділ житлового будинку АДРЕСА_1 , частина яка належала відповідачу набула статусу окремого житлового будинку з окремою поштовою адресою по АДРЕСА_1 , та зареєстрована в державному реєстрі як окреме домоволодіння з відкриттям розділу як на новостворений об`єкт нерухомого майна. Через вказані обставини позивач не має можливості зареєструвати свою частину будинку як окремий будинок. 
Ухвалою суду від 09.03.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.
Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України)
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 29.05.2000 Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1905, належить 27/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 . 
Інша частина зазначеного будинку належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 10.12.2013 року, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру прав на нерухоме майно від 20.11.2025 року.
Рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 530 від 14.07.2004 було змінено поштовий номер домоволодіння на АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 з АДРЕСА_1 на № 24а. 
Як зазначає позивач та підтвердив відповідач шляхом визнання позову, частини будинку є самостійними ізольованими, обладнаними окремими виходами, мають окремі підводи засобів комунікацій (водопостачання, опалення, електроенергія). Частина будинку належна позивачу має окремий вхід, окремий в`їзд до двору, окрему дворову територію, та господарські споруди, які позначені в технічному паспорті, фактично представляє собою окремий житловий будинок. Відповідач, відповідно до технічного паспорту має аналогічний двір з господарськими спорудами, та окремим входом та в`їздом у двір, з окремі підводами засобів комунікацій (водопостачання, опалення, електроенергія).
Згідно схематичного плану, що представлений у технiчному паспортi на будинок, спірне майно складається з: 1. Лiт.А - будинок; 2. Літ.а2 – прибудова; 3. Літ. А3 – житлова прибудова; 4. Літ. а4 – прибудова; 5. Літ. Г1 – літня кухня; 6. Літ. Д1 – сарай; 7. Лiт. пдД1 - підвал; 8. Літ. М1 – лазня; 9. Літ. Н1 – вбиральня; 10. Літ. О1 – сарай; 11. Літ. П1 – навіс; 12. Літ. Р1 – сарай; 13. 1 – свердловина;14. 2 – вигрібна яма; 15. 3 – хвіртка ворота;16. 4 – паркан.
Позивачу під належну йому на праві власності частку будинку було надано окрему земельну ділянку, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 17.12.2004, з присвоєнням кадастрового номеру : 1212400000:02:066:0074. 
За положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.
Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України - співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 370 ЦК України - співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Відповідно до п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991 року (з наступними змінами і доповненнями - при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
Оскільки на час розгляду справи об`єкт нерухомості, який належить позивачу, має окремий вхід, фактично є самостійним об`єктом нерухомості і правовстановлюючим документом чітко визначена частка позивача у спільній сумісній власності, домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 . Кожна сторона володіє конкретною, визначеною часткою домоволодіння в цілому, що підтверджується доданими до позову доказами. Проте документально продовжує перебувати в спільній частковій власності позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 189-200, 206, 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд, -
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на окреме домоволодіння - задовольнити. 

Виділити ОСОБА_1 в натурі та визнати право власності як окремий об`єкт нерухомого майна 27/100 частин із житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами, у складі: в житлового будинку під літ. А-1 наступні приміщення: 1-1 передня 3,9 кв.м., 1-2 кухня 9,9 кв.м., 1-3 вітальня 15,7 кв.м., 1-4 житлова кімната 7,5 кв.м., 1-5 житлова кімната 15,0 кв.м., а2 – прибудова, А3 – житлова прибудова, а4 – прибудова, Г1 – літня кухня, Д1- сарай, пдД – підвал, М1 – лазня, Н1 – вбиральня, О1 - сарай, П1 – навіс, Р1 – сарай, 1- свердловина, 2 – вигрібна яма, 3 – хвіртка, ворота, 4 - паркан. 

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua. 

Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя          С.  Г.  Юдіна