ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
08.06.2026  	Справа №607/6528/26 Провадження №2/607/4188/2026	

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:
І. Описова частина

1. Стислий виклад позиції позивача
Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі – АТ «А-Банк») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.01.2019 АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір б/н (далі за текстом – Договір). 
За умовами Договору відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківський рахунок з видачею платіжної картки. Сторони погодили сплату процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Позивач виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі. 
Відповідач покладені Договором зобов`язання належним чином не виконує, унаслідок чого станом на 21.03.2026 наявна заборгованість у загальному розмірі 28299,27 грн, а саме: заборгованість за кредитом – 25651,04 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом – 2648,23 грн.
Позивач просить достроково стягнути з відповідача на свою користь указану заборгованість.

2. Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач не скористався наданим ст. 174, 178 ЦПК України правом та відзив із запереченнями проти позову до суду не подав.

3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
27.03.2026 позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 31.03.2026 позивач усунув недоліки позовної заяви.
02.04.2026 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у справі та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи.

4. Процедура та позиції сторін у судовому засіданні
08.06.2026 у судове засідання уповноважений представник позивача АТ «А-Банк» Шкапенко О.В. не з`явився. Разом із позовною заявою подав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечував проти здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. 
08.06.2026 у судове засідання відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд дійшов переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІ. Мотивувальна частина
1.Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження
21.01.2019 АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 уклали договір про надання банківських послуг б/н шляхом підписання Анкети-заяви.
У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг.
Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив, що до укладення договору ознайомився з його умовами та зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг.
Анкету-заяву підписано кредитодавцем та позичальником власноручними підписами.
21.01.2019 сторони підписали Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», у якому узгодили спосіб та строк кредитування, мету отримання кредиту, розміри процентної ставки, реальної річної процентної ставки та орієнтовну загальну вартість кредиту.
Згідно з п. 3 Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» кредит надано на таких умовах:
- тип кредиту: поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання;
- сума/ліміт кредиту: до 100000 грн;
- строк кредитування: 240 місяців;
- мета кредиту: на споживчі цілі.
Кредитні кошти надаються споживачеві у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку кредитодавця.
Тип процентної ставки: фіксована. Базова процентна ставка: 46,80% на рік (нараховується на суму залишку заборгованості за кредитом).
Відповідно до довідки АТ «А-Банк» на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано кредитні картки: № НОМЕР_2 з терміном дії до грудня 2024 року, № НОМЕР_3 з терміном дії до грудня 2024 року, № НОМЕР_4 з терміном дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_5 з терміном дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_6 з терміном дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_7 з терміном дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_8 з терміном дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_9 з терміном дії до грудня 2031 року.
Відповідно до довідки АТ «А-Банк» 21.01.2019 відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 8400 грн, який періодично збільшувався та станом на 03.11.2025 становив 25700 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.01.2019 станом на 21.03.2026 наявна заборгованість у загальному розмірі 28299,27 грн, а саме: тіло кредиту – 25651,04 грн; проценти за користування кредитом – 2648,23 грн.
З виписки по картці за період з 21.01.2019 до 21.03.2026 вбачається, що позивач надав у користування відповідача кредитні кошти, а відповідач користувався рахунком НОМЕР_10 та використовував кредитні кошти у межах суми кредитного ліміту для зняття готівки, оплати товарів і послуг тощо. 
Баланс на рахунку станом на 01.03.2026 складається з боргу у сумі 27783,15 грн.

2. Норми права, які застосував суд
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).

3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд
Суд встановив, що відповідно до наведених вище положень законодавства сторони уклали договір про надання банківських послуг б/н від 21.01.2019. Між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору та договір підписано його сторонами. У тому числі відповідачем власноручним підписом.
Відтак у сторін Договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
Позивач довів суду, що у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором, оскільки надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед банком та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18.
З наданої суду виписки по рахунку відповідача за період з 21.01.2019 до 21.03.2026 встановлено, що відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач використовував надані йому за Договором кредитні кошти.
Однак відповідач покладені Договором зобов`язання виконував частково, неодноразово прострочив повернення кредитних коштів та сплату процентів за користування кредитом. Докази зворотного суду не надані. Також відповідач не спростував розрахунок суми заборгованості, заявленої позивачем до стягнення.
Наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором у сумі 25651,04 грн (сума кредиту) та 2648,23 грн (проценти за користування кредитом) доведено позивачем належними та достатніми доказами.

ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог
З урахуванням викладеного суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом дострокового стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 21.01.2019 станом на 21.03.2026 на загальну суму 28299,27 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 25651,04 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом – 2648,23 грн.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

IV. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2662,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6005315568860 від 21.03.2026. Сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.01.2019 станом на 21.03.2026 у сумі 28299 (двадцять вісім тисяч двісті дев`яносто дев`ять) гривень 27 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати у виді судового збору у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360080.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 .

Суддя  	І. В. Марциновська 	

Повне судове рішення складено 15.06.2026.