Справа № 126/464/26 
Провадження № 33/801/450/2026
Категорія: 307 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – адвоката Дудіна Леоніда Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2026 року в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,
встановив:
Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він вину не визнав та вказав, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, що залишено судом першої інстанції поза увагою. Суд дійшов передчасного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 про обставини вчинення ним протиправних дій, які ним заперечуються. ОСОБА_2 почала звертатися до правоохоронних органів із заявами про начебто вчинення відносно неї психологічного насильства після того, як він звернувся до неї із листом про поділ спільного майна подружжя, з метою змусити його залишити місце свого проживання в спірному житловому будинку. Орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу конкретно зазначити, в чому саме полягало психологічне насильство, а також вказати, яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю, що прямо витікає з диспозиції статті, і це є обов`язковим. Наявними у справі доказами факт вчинення ним психологічного насильства не підтверджений. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Дудіна Л.В., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до вимог статті 251 КУпАП є джерелом доказів у справі.
За змістом ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №144551, складеного інспектором СРПП Гайсинського РУП капітаном поліції Гаврилинком В.М., 26 лютого 2026 року о 10 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , при якій обзивав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (а.с.2).
Диспозицією частини третьої статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, зокрема:
- вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого (частина перша);
- діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи (частина друга).
Із вказаного можна зробити висновок, що складанню відносно особи протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передує встановлення факту притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності за ч. 1-2 ст. 173 КУпАП, тобто повторності вчинення порушення.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року у справі №126/2395/25 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
По-перше, вказана постанова є знеособленою, а відтак неможливо зробити прив`язку вказаного судового рішення до ОСОБА_1 , і про вказану постанову суду не зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.
По-друге, в абз. 4 п. 16 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 зазначено, що при повторному протягом року вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами першою або другою статті 173-2 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, потерпілими внаслідок якого є повнолітня, а також є (визнаються) малолітня чи неповнолітня особа, складається протокол про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 173-2 КУпАП. 
Під повторністю правопорушення розуміється повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП і яка визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.
З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що постанова у згаданій справі №126/2395/25 набрала законної сили 06 березня 2026 року, тобто після складення протоколу.
Об`єктивна сторона правопорушення обов`язково повинна бути відображена в протоколі про адміністративне правопорушення через опис обставин справи.
Тобто, про факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 або ч. 2 ст. 173-2 КУпАП обов`язково має бути зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення в описі установлених обставин, оскільки ця обставина має бути встановлена уповноваженою на те посадовою (службовою) особою на момент складення такого протоколу. 
Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №144551 від 26 лютого 2026 року не можливо встановити факт повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. 
З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд вважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним доказом на підтвердження наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.
У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення (суть вчиненого правопорушення) не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.
Суд першої інстанції не взяв до уваги вказані обставини та жодним чином не мотивував свій висновок в частині наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слідує, що між ними виник конфлікт чи непорозуміння з приводу поділу майна подружжя, однак наявність такого конфлікту не є безспірним доказом вчинення домашнього насильства.
Насильство - це свідома поведінка, використання власної переваги й контроль жертви, що ускладнює для постраждалих ефективний захист почуттів та інтересів.
Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, не надав аналізу жодному доказу, який наявний в матеріалах справи, а лише формально зазначив суть вчиненого правопорушення, яку вказано в протоколі.
Відтак, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме вчинення повторно ОСОБА_1 протягом року домашнього насильства відносно своєї дружини (колишньої), не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, вказане виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення даного адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2026 року в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало