Справа № 688/755/26
Провадження 2/681/651/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року 
Полонський районний суд Хмельницької області
 
в складі: головуючого – судді Горщара А.Г.
з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У лютому 2026 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі – АТ «А-Банк», Банк) звернулося до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101739867075107 від 18.09.2025 у розмірі 37 476,37 грн, яка складається з: 26 723,5 грн – заборгованість за кредитом, 10 015,5 грн – заборгованість за процентами, 737,37 грн – заборгованість за пенею, а також судовий збір в сумі 2662,40 грн.
В обґрунтування вимог представник позивача вказував, що 18.02.2025 ОСОБА_1 уклала з позивачем кредитний договір №АВН0СТ155101739867075107, за умовами якого отримала кредит в сумі 30 000 грн строком на 36 місяців (до 17.02.2028) зі сплатою відсотків у розмірі 75% річних. Також сторони погодили, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки. 
Отримавши кредитні кошти, ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому станом на 17.02.2026 має заборгованість в розмірі 37 476,37 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 26 723,5 грн, заборгованості за відсотками в сумі 10 015,5 грн та заборгованості за пенею в сумі 737,37 грн, яку просить стягнути з відповідачки на їхню користь.
Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.03.2026 дану справу передано для розгляду за підсудністю до Полонського районного суду Хмельницької області.
Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Полонського районного суду Хмельницької області від 16.04.2026 головуючим суддею по справі визначено суддю Горщара А.Г.
Ухвалою суду від 22.04.2026 позовну заяву було залишено без руху.
28.04.2026 у зв`язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви у справі відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. 
Копію позовної заяви з додатками відповідачці направлено позивачем цінним листом з описом вкладення 23.04.2026.
Відповідачці копія ухвали про відкриття провадження у справі надсилались судом за її зареєстрованим місцем проживання, яку вона отримала 06.05.2026, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк ОСОБА_1 відзив на позов не подала.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та згідно зі ст. 280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ «А-Банк» щодо отримання банківських послуг та 02.01.2025 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».
Підписанням вказаної анкети-заяви відповідачка підтвердила, що дана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Підписанням анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що використовуватиметься нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнала, що простий або удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису. 
02.01.2025 ОСОБА_1 підписала Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком.
18 лютого 2025 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №АВН0СТ155101739867075107 шляхом підписання відповідачкою Заяви про надання послуги «Швидка готівка», яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір, які підписані ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою відкритого ключа.
Із заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101739867075107 від 18 лютого 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 просить Банк надати їй кредит за послугою «Швидка готівка» в сумі 30 000 грн на строк кредитування 36 місяців з 18.02.2025 по 17.02.2028 включно, зі сплатою процентів у розмірі 75% річних, розмір щомісячного платежу 2 128 грн 41 коп., номер платіжної картки, на яку зараховується сума кредиту 5169155127387213, загальна сума кредиту до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків, комісії становить 76 622 грн 51 коп.
За даними п. 12 Заяви про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101739867075107 від 18 лютого 2025 року у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,07% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки.
Відповідно до меморіального ордеру №TR.44453131.34324.65455 від 18.02.2025 Банк видав для ОСОБА_1 кредит в сумі 30 000 грн, згідно з кредитним договором №АВН0СТ155101739867075107 від 18 лютого 2025 року.
Згідно із наданим Банком розрахунком заборгованості відповідачки за договором кредиту та випискою по кредиту ОСОБА_1 частково погашала заборгованість, проте у повному обсязі взяті на себе зобов`язання із повернення грошових коштів відповідачка не виконала, у зв`язку з чим заборгованість за договором кредиту становить 37 476,37 грн, з яких: 26 723,5 грн заборгованість за тілом кредиту, 10 015,5 грн заборгованість за процентами та 737,37 грн заборгованість за пенею.
Вирішуючи питання про законність та обґрунтованість позовних вимог, суд зазначає про таке.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За положенням ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що АТ «А-Банк» свої зобов`язання за укладеним кредитним договором виконало в повному обсязі та надало для ОСОБА_1 кредит у визначеній договором сумі.
Вказана обставина підтверджується підписаною сторонами Заявою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, Заявою про надання послуги «Швидка готівка» №АВН0СТ155101739867075107 від 18 лютого 2025 року та Анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК».
Однак відповідачка взяті за договором зобов`язання не виконала, суму кредиту у строки, визначені кредитним договором, не повернула, відсотки за користування ним не сплатила, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на момент звернення до суду не погашена.
Відповідачка відзив на позов не подала, викладені в позовній заяві обставини належними, достатніми та допустимими доказами не спростувала, доказів сплати заборгованості та власного розрахунку такої заборгованості суду не надала.
Зважаючи на невиконання відповідачкою умов договору та невнесення чергових платежів на погашення кредиту Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту в розмірі 26 723,5 грн та сплати процентів за користування ним в розмірі 10 015,5 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки 737,37 грн пені та посилання на правомірність її нарахування на підставі внесення змін до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» Законом України № 3498-ІХ від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», суд зазначає про таке.
Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Із зазначеного вище слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022, та такі нарахування підлягають списанню.
За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 дійшов висновку про те, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.
Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором №АВН0СТ155101739867075107 від 18 лютого 2025 року, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи викладене, відсутні підстави для стягнення з відповідачки 737,37 грн пені, оскільки вона нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану.
У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме з відповідачки підлягає стягненню заборгованість в розмірі 36 739 грн. 
У силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 98%, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 609,2 грн.
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ155101739867075107 від 18 лютого 2025 року, що станом на 17.02.2026 складається з: 26 723,5 грн – заборгованості за кредитом (тілом кредиту), 10 015,5 грн - заборгованості за відсотками, а всього 36 739 (тридцять шість тисяч сімсот тридцять дев`ять) грн 00 коп.
У задоволенні решти вимог позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» 2 609 (дві тисячі шістсот дев`ять) грн 20 коп. судового збору.
Відповідачкою може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачкою не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач – Акціонерне товариство «Акцент-Банк», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: вул. Батумська, 11 м. Дніпро, поштовий індекс 49074.

Відповідачка – ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя            А.Г. Горщар