г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1390/26
Номер провадження 2/213/1228/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого – судді Нестеренка О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.
25.03.2026 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за вказаною позовною заявою.
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1357-0960 від 29.02.2024 у розмірі 84 750,94 грн та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Позов обґрунтовано обставинами:
29.02.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець) та відповідачем ОСОБА_1 (позичальник) за допомогою веб-сайту navse.in.ua укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1357-0960 продукту «НА ВСЕ». Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С4325.
Відповідно до умов Договору:
сума кредиту – 20 000,00 грн;
строк кредитування – 300 календарних днів (до 24.12.2024);
комісія за видачу кредиту – 15,00 % від суми кредиту;
стандартна процентна ставка – 1,50 % в день.
Позивач виконав свої зобов`язання, перерахувавши 29.02.2024 кошти в сумі 20 000,00 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» (платіжна система LiqPay) та Довідкою про перерахування суми кредиту.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 17.02.2026 утворилась заборгованість. Позивач застосував до відповідача програму лояльності (Правила акції) та просить стягнути частину заборгованості – 84 750,94 грн, з яких:
18 790,94 грн – заборгованість за тілом кредиту;
65 960,00 грн – заборгованість за процентами.

Позиція відповідача.
У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі
25.03.2026 року позовна заява надійшла до суду.
26.03.2026 року ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача.
Відповідач відзив на позов не подав.
Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило.
З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом
Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання.
Щодо укладення кредитного договору:
29 лютого 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1357-0960 продукту «НА ВСЕ» у формі електронного договору відповідно до Законів України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування». Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С4325, що підтверджується роздруківкою договору.
Істотні умови Договору:
сума кредиту – 20 000,00 грн (п. 4.1 Договору);
строк кредитування – 300 календарних днів, дата повернення – 24.12.2024 (п. 4.9 Договору);
комісія за видачу кредиту – 15,00 % від суми кредиту (п. 4.7 Договору);
стандартна процентна ставка – 1,50 % за кожен день користування кредитом (п. 4.6 Договору);
базовий період сплати відсотків – 14 календарних днів (п. 4.4 Договору).
Щодо виконання позивачем зобов`язань:
Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, перерахувавши 29.02.2024 грошові кошти в сумі 20 000,00 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується:
квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи (ID операції 2431591501);
Довідкою про перерахування суми кредиту № 1357-0960 від 29.02.2024.
Щодо заборгованості відповідача:
Згідно з наданим позивачем Розрахунком заборгованості за договором 1357-0960, складеним станом на 17.02.2026, загальна заборгованість відповідача становить 90 721,64 грн, з яких:
основний борг – 18 790,94 грн;
залишок відсотків – 71 930,70 грн;
комісій, штрафів, відсотків за ст. 625 ЦК України – 0,00 грн.
Позивач добровільно застосував до відповідача програму лояльності (Правила акції) та просить стягнути 84 750,94 грн, з яких:
18 790,94 грн – заборгованість за тілом кредиту;
65 960,00 грн – заборгованість за процентами.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, доказів погашення заборгованості суду не надав.
Щодо повноважень представника позивача:
Позовну заяву від імені ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підписано Луценко Юлією Сергіївною – юрисконсультом відділу юридичного стягнення заборгованості, яка діє на підставі довіреності № 52 від 15.12.2025, довідки про займану посаду та посадової інструкції, п. 4.7 якої передбачено право представляти інтереси Товариства в судових органах в порядку самопредставництва. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду (постанова від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20), такі повноваження є належними.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України від 20.08.2024 № 393-ІХ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.
Згідно з Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення.
Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Щодо денної процентної ставки за кредитним договором № 1357-0960 від 29.02.2024.
Вказаний договір про надання кредиту є споживчим, а тому до нього слід застосовувати Закон України «Про споживче кредитування».
22.11.2023 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Даним Законом, серед іншого, були внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування». Так, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5 такого змісту: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %».
Водночас відповідно до п. 17 Розділу VII Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону, тимчасово було встановлено, що протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів – 2,5 %;
протягом наступних 120 днів – 1,5 %.
Кредитний договір № 1357-0960 було укладено 29.02.2024, тобто в період дії тимчасового дозволу на застосування ставки 1,5 % в день, що відповідало вимогам законодавства на момент укладення договору. Пунктом 4.6 Договору передбачено стандартну процентну ставку 1,50 % за кожен день користування Кредитом.
З 20.08.2024 (241 день після набрання чинності Законом) максимальний розмір денної процентної ставки не має перевищувати 1 % (відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній з 20.08.2024).
У Рішенні Конституційного Суду України (Перший сенат) від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 зазначено, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.
Таким чином, Закон спрямований на регулювання тих правовідносин, які виникнуть після набрання ним чинності, а правовідносини, що виникли раніше, повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.
З огляду на це, суд вважає, що кредитодавець мав передбачити зміну правового регулювання та привести умови договору у відповідність цим змінам, як сторона, яка самостійно розробила умови, а позичальник лише приєднався до них.
Отже, на переконання суду, відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з позичальника, починаючи з 20.08.2024, за визначеною у розрахунку процентною ставкою 1,50 % в день. Підлягають стягненню проценти за період з 29.02.2024 по 19.08.2024 включно за ставкою 1,50 % в день (оскільки договірна ставка до 19.08.2024 не суперечила законодавству).
Щодо нарахування процентів за період з 29.02.2024 по 19.08.2024.
Судом встановлено, що згідно з наданим позивачем Розрахунком заборгованості, загальна сума процентів, нарахованих за період з 29.02.2024 по 19.08.2024 (включно), становить 36 134,48 грн. Вказана сума розрахована позивачем відповідно до умов Договору (з урахуванням зниженої ставки 1,20 % та стандартної ставки 1,50 %) та не суперечить вимогам законодавства, що діяло в цей період. Проценти, нараховані за період з 20.08.2024 по 24.12.2024 (дата закінчення строку кредитування) за ставкою 1,50 % в день, стягненню не підлягають, оскільки суперечать ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань, нарахованих з 24 лютого 2022 року. Позивачем не заявлено вимог про стягнення штрафів, що підтверджується розрахунком заборгованості, де штрафи відсутні (0,00 грн), а тому це питання не є предметом судового розгляду.
V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частинами 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості та достатності, суд дійшов таких висновків.
Щодо укладення кредитного договору.
Суд вважає підтвердженим факт укладання кредитного договору № 1357-0960 від 29.02.2024 з огляду на таке.
Відповідач ОСОБА_1 погодився з умовами вказаного Договору, про що свідчить наявність електронного підпису одноразовим ідентифікатором С4325.
Враховуючи, що кредитний договір є реальним, тобто вважається укладеним з моменту передачі грошових коштів, судом встановлено, що кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти в сумі 20 000,00 грн були перераховані відповідачу, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів та Довідкою про перерахування суми кредиту № 1357-0960 від 29.02.2024.
Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору та перерахування коштів на вказаний рахунок відповідача.
Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 18 790,94 грн. Вказана сума підтверджується матеріалами справи (розрахунком заборгованості), відповідачем не спростована, а тому підлягає стягненню в повному обсязі.
Щодо стягнення заборгованості за процентами.
Судом встановлено, що за період з 29.02.2024 по 19.08.2024 (включно) позивачем нараховано проценти в загальній сумі 36 134,48 грн (з урахуванням зниженої ставки 1,20 % за період з 29.02.2024 по 11.04.2024 та стандартної ставки 1,50 % за період з 12.04.2024 по 19.08.2024). Вказаний розрахунок відповідає умовам Договору та законодавству, що діяло в цей період (п. 17 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону дозволяв ставку 1,5 %). Проценти за період з 20.08.2024 по 24.12.2024, нараховані за ставкою 1,50 % в день, не підлягають стягненню, оскільки суперечать ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (максимальна денна ставка – 1 %).
Таким чином, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить:
18 790,94 грн (тіло кредиту) + 36 134,48 грн (проценти за період з 29.02.2024 по 19.08.2024) = 54 925,42 грн.
Відповідач відзив на позов не подав, доказів на спростування отримання кредитних коштів, користування ними, або доказів сплати заборгованості не надав.
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
У задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів, нарахованих за період з 20.08.2024 по 24.12.2024 (різниця між заявленими позивачем 65 960,00 грн та доведеними 36 134,48 грн, що становить 29 825,52 грн) – слід відмовити.
VІ. Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 662,40 грн підтверджується матеріалами справи (платіжним документом про сплату судового збору).
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково на суму 54 925,42 грн, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 725,23 грн, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 84 750,94 грн, а задоволено 54 925,42 грн, тобто на 64,80 % (54 925,42 х 100 % / 84 750,94 = 64,80 %). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 725,23 грн судового збору (2 662,40 х 64,80 % / 100%).
На підставі викладеного, керуючись статтями 3-5, 12, 13, 76-81, 83, 89 ч. 1, ч. 3, 141, 178 ч. 8, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ч. 5, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1357-0960 від 29.02.2024 у розмірі 54 925 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 42 копійки, з яких:
18 790,94 грн – заборгованість за тілом кредиту;
36 134,48 грн – заборгованість за процентами (за період з 29.02.2024 по 19.08.2024 включно).
У задоволенні іншої частини позовних вимог (про стягнення процентів, нарахованих після 20.08.2024, у сумі 29 825,52 грн) – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1 725 (одна тисяча сімсот двадцять п`ять) гривень 23 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 25 травня 2026 року.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 407.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Нестеренко