УХВАЛА
18 червня 2026 року 
м. Київ
справа №819/403/16
адміністративне провадження №К/9901/44389/18
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А. в порядку підготовки справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» до Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги, до касаційного розгляду, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 червня 2016 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 819/403/16, - 

У С Т А Н О В И В:
Верховним Судом відкрито касаційне провадження у даній справі.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини 1 статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи, а також вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються та інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи. 

Під час підготовки справи до розгляду, суддею-доповідачем встановлено, що на адресу суду від відповідача надходили клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, які мотивовані тим, що контролюючий орган звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з позивача (справа № 819/1241/16), сума якого включає і суму ПДФО, визначену в оскаржуваній у даній справі вимозі і цим судом зупинено провадження у справі в тому числі і до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі (№ 819/403/16). Скаржник вважає, що скасування оскаржуваної вимоги позбавляє його права на стягнення з позивача наявного податкового боргу. 

Так, за приписами частини 1 статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Зупинення дії оскаржуваного судового рішення є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції та стосується рішень, що не передбачають примусового виконання, однак, зумовлюють настання юридично значимих наслідків для учасників справи, здійснюють реальний вплив на права та обов`язки останніх, а отже може застосовуватись судом у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин й здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.
До того ж, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення дії судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Проте наведені відповідачем підстави не доводять необхідність зупинення дії оскаржуваних судових рішень у даній справі, внаслідок реалізації останнім свого право на подання позову про стягнення податкового боргу з позивача в іншому судоовму провіадженні, відтак заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
У відповідності до частини 3 статті 340 КАС України, після проведення підготовчих дій суддя-доповідач призначає справу до касаційного розгляду у судовому засіданні чи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 

В касаційній скарзі та у відзиві на касаційну скаргу представники сторін просили суд розглянути справу в судовому засіданні за їх участю.
Водночас, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справі «Екбатані проти Швеції» якщо розгляд справи у суді першої інстанції був публічним, відсутність ``публічності`` при розгляді справи у другій та третій інстанціях може бути виправданою особливостями процедури по цій справі. Якщо скарга стосується виключно питання права, залишаючи осторонь фактичні обставини справи, то вимоги статті 6 Конвенції (право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом) можуть бути дотримані і тоді, коли заявнику не було надано можливості бути заслуханим у апеляційному чи касаційному суді особисто. Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини, це стосується суду тієї інстанції, перед яким не ставиться завдання встановлення фактичних обставин, а лише перевірка правильності застосування норм права.
До того ж, враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
За приписами пункту 10 частини першої статті 4 КАС України письмове провадження - це розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи встановлено, що судами попередніх інстанцій справа розглянута за участю представників позивача та відповідача, тобто відбувся її публічний розгляд. Тому розгляд цієї справи можливий в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без повідомлення сторін, а в задоволенні клопотань представників сторін про розгляд справи за їх участю слід відмовити.
Також, підлягає задоволенню клопотання відповідача про його заміну процесуальним правонаступником - Головним управлінням ДПС у Тернопільській області у відповідності до вимог статті 52 КАС України.
Керуючись статтями 4, 12, 52, 262, 340, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, - 
У Х В А Л И В:
Допустити заміну Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС процесуальним правонаступником - Головним управлінням ДПС у Тернопільській област у відповідності до вимог статті 52 КАС України.
Відмовити у задоволенні клопотань Головного управління ДПС у Тернопільській області про зупинення дії постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 червня 2016 року та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Відмовити у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» та Головного управління ДПС у Тернопільській області про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю.
Закінчити підготовку справи до касаційного розгляду.
Призначити касаційний розгляд справи в приміщенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за адресою: вул. Князів Острозьких, 8, корп. 5, м. Київ, 01029 в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання й оскарженню не підлягає.
..........................
І.А. Васильєва,
Суддя Верховного Суду