ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2026 року       м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі секретаря судового засідання Філатової К.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, пенсіонера, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мізюка В. В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 11 травня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 гривень в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
З постанови суду першої інстанції вбачається, що 21 березня 2026 року близько 23 год. 30 хв., громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці, на території АЗС «Stels», за адресою м. Чернівці, вул. Вокзальна, 29Б, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, висловлювався в сторону військовослужбовців Національної Гвардії України, зокрема, на адресу старшого лейтенанта ОСОБА_2 нецензурною лайкою, ображав, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_1 – адвокат Мізюк В. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 травня 2026 року скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням та закрити провадження у справі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Провадження № 33/822/225/26    Головуючий у І інстанції: Ярема Л. В.
Категорія ст. 173 КУпАП       Доповідач: Марчук В. Т.

В матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Також відсутні дані про те, що правопорушення було вчинено в громадському місці або в присутності сторонніх осіб, права чи спокій яких були порушені.
Поведінка сторін цілком відповідала обстановці, враховуючи наявну між ними суперечку, а з поведінки ОСОБА_1 вбачається, що він перебував у емоційно вразливому та напруженому стані, що було зумовлено обставинами конфлікту.
Крім того, просить врахувати малозначність правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , обставини скоєного, особу правопорушника, усвідомлення протиправності своєї поведінки, щирого каяття з його боку, який приніс вибачення потерпілій стороні під час судового розгляду, що свідчить про критичне ставлення до власних дій, відсутність великої суспільної шкідливості.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Мізюк В. В. та потерпілий ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду справи, до суду не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, у зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та наявні у справі докази, заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №847106 від 22 березня 2026 року (а.с. 1) вбачається, що 21 березня 2026 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці на території АЗС «Stels», за адресою м. Чернівці, вул. Вокзальна, 29Б, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, висловлювався в сторону військовослужбовців Національної Гвардії України, зокрема старшого лейтенанта ОСОБА_2 нецензурною лайкою, ображав, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що того дня він разом із сином заїхав на АЗС «Stels». Там він побачив, як особа у формі Національної гвардії України смикала хлопця. У зв`язку з цим він зробив зауваження. Зазначив, що, переборщив зі словами, можливо, висловився надто різко та повівся не зовсім стримано. Усвідомлює це, визнає свою помилку та щиро розкаюється у своїх діях. Також повідомив, що вибачився перед потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 21 березня 2026 року заступив у наряд НГУ з охорони громадського порядку та перебував на території АЗС «STELS». Під час чергування він підійшов до хлопця з дівчиною, які мали при собі напій «Рево», представився та провів з ними розмову, після чого відпустив. Згодом на АЗС приїхав джип, з якого вийшов ОСОБА_1 , який почав з`ясовувати, хто він такий, висловлювався нецензурно лайкою на його адресу, принижуючи його та згадуючи родину. Після цього ОСОБА_2 викликав патрульну поліцію та склав рапорт. Під час оформлення матеріалів ОСОБА_1 продовжував висловлюватися нецензурною лайкою. Також зазначив, що ОСОБА_1 просив у нього вибачення.
З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в період складання протоколу за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 , він продовжував ображати ОСОБА_2 .
Таким чином, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується як поясненнями самого ОСОБА_1 так і сукупністю доказів, яким суд дав правильну юридичну оцінку, з чим погоджується апеляційний суд.
Доводи сторони захисту про відсутність доказів вчинення правопорушення в громадському місці спростовуються матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на території автозаправної станції, яка є громадським місцем.
Що стосується доводів захисника про те, що ОСОБА_1 перебував у «емоційно вразливому та напруженому стані» внаслідок конфлікту, а його поведінка відповідала обстановці , апеляційний суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував у громадському місці з явними ознаками алкогольного сп`яніння та саме він першим підійшов до потерпілого, розпочавши висловлюватися нецензурною лайкою на його адресу.
Така поведінка свідчить про активні та провокаційні дії з боку ОСОБА_1 , які безпосередньо передували виникненню конфлікту, а тому посилання апелянта на емоційний стан ОСОБА_1 як на обставину, що нібито пояснює чи виправдовує його поведінку, є безпідставним.
Крім того, сторона захисту одночасно просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю доказів вчинення правопорушення та, з іншого боку, посилається на малозначність правопорушення, визнаючи при цьому вину ОСОБА_1 та зазначаючи про щире каяття і прохання звільнити його від відповідальності. 
Зазначені доводи є взаємовиключними та розцінюються апеляційним судом як обраний спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності.
Зважаючи на характер дій ОСОБА_1 , обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а також враховуючи те, що вказані дії ОСОБА_1 були здійснені в сторону військовослужбовців Національної Гвардії України, які здійснювали службові обов`язки щодо охорони громадського порядку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав вважати вчинене ОСОБА_1 діяння малозначним.
Приймаючи рішення про доцільність накладення адміністративного стягнення, суддя врахував характер вчиненого правопорушення, зважив на дані про особу правопорушника, його майновий та сімейний стан, врахував обставини, за яких було вчинене адміністративне правопорушення, відтак прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення штрафу в межах санкції статті, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга адвоката Мізюка В. В. не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мізюка Валентина Вікторовича залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя    [підпис]      В.Т. Марчук