П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/36724/25	
перша інстанція: суддя Бойко О.Я.,
повний текст судового рішення
складено 15.01.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої-судді - Казанчук Г.П.
суддів - Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року по справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 182597 грн. 59 коп.,-

ВИКЛАД ОБСТАВИН :

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд:
- стягнути з ФОПП ОСОБА_1 суму заборгованості:
- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 177 174 грн. 50 коп. на бюджетний рахунок UА958999980314030617000015702, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат), код ЄДРПОУ 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Кароліно-Бугазька сільська ТГ/18010200;
- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 5 423 грн. 09 коп. на бюджетний рахунок UА058999980314050617000015740, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат), код ЄДРПОУ 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Білгород-Дністровська міська ТГ/18010200.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є платником податків та перебуває на обліку у позивача.
Відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить 182 597,59 грн.
У зв`язку із непогашенням податкового боргу відповідачем позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року адміністративний позов задоволено.
Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 суму заборгованості:
- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 177 174 грн. 50 коп. на бюджетний рахунок UА958999980314030617000015702, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат), код ЄДРПОУ 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Кароліно-Бугазька сільська ТГ/18010200;
- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 5 423 грн. 09 коп. на бюджетний рахунок UА058999980314050617000015740, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат), код ЄДРПОУ 37607526, КБК 18010200, отримувач коштів ГУК в Од. обл./Білгород-Дністровська міська ТГ/18010200.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на день розгляду справи відповідач не надав суду докази погашення податкової заборгованості, а тому позовні вимоги належать до задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що на адресу відповідачки не направлялись, а будь яких доказів протилежного позивачем не надано.
Апелянт зазначає, щодо наявного в матеріалах трекінгу відправлення даних ППР, то він датується 16.07.2024 р., тобто датою коли вони ще навіть не існували, таким чином податковий орган ввів суд першої інстанції в оману надавши не достовірні докази, а суд першої інстанції їх не перевірив.
Апелянт вказує, що у зв`язку з неврученням податкового повідомлення-рішення апелянту у встановленому законом порядку, відповідні податкові зобов`язання не набули узгодженого характеру, а відтак не могли набути статусу податкового боргу.
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 року відкрито апеляційне провадження і призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що Відповідно до розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника податкова заборгованість відповідача перед бюджетом становить 182 597,59 грн.
Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК - 18010200) у сумі 177 174,50 грн. виникла на підставі нарахування:
- нарахування згідно з податковим повідомленням-рішенням № 2011108-2409-1505-UA51040050000073907 від 22.10.2024 на суму 85 264 грн. 10 коп.;
- нарахування згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0137080-2409-1505-UA51040050000073907 від 30.04.2025 на суму 91 910 грн. 40 коп.
Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КБК - 18010200) у сумі 5 423,09 грн. виникла на підставі нарахування:
- нарахування згідно з податковим повідомленням-рішенням № 2011103-2409-1505-UA51040010000016896 від 22.10.2024 на суму 331 грн. 34 коп.;
- нарахування згідно з податковим повідомленням-рішенням № 2011106-2409-1505-UA51040010000016896 від 22.10.2024 на суму 1 024 грн. 60 коп.;
- нарахування згідно з податковим повідомленням-рішенням № 2011107-2409-1505-UA51040010000016896 від 22.10.2024 на суму 1 286 грн. 35 коп.;
- нарахування згідно з податковим повідомленням-рішенням № 2011101-2409-1505-UA51040010000016896 від 22.10.2024 на суму 415 грн. 98 коп.;
- нарахування згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0137077-2409-1505-UA51040010000016896 від 30.04.2025 на суму 824 грн. 67 коп.;
- нарахування згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0137078-2409-1505-UA51040010000016896 від 30.04.2025 на суму 1 085 грн. 77 коп.;
- нарахування згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0137079-2409-1505-UA51040010000016896 від 30.04.2025 на суму 454 грн. 38 коп.
У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості податковий орган виніс податкову вимогу форми "Ф" № 0000568-1307-1532 від 24.02.2025, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача: АДРЕСА_1 та яка отримана ним 12.03.2025.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання строків використання платником податків як у досудовому так і у судовому порядку вирішення спору з приводу правомірності прийнятих податковим органом рішень без застосування визначеної податковим кодексом процедури було предметом неодноразового розгляду Верховним Судом і станом на сьогодні практика Верховного Суду з цього питання є сформованою та усталеною.
Так, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17-ц повернення листа х вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача про призначення перевірки, і аналогічна позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 461/10610/13-ц і вказана позиція вищої судової інстанції ґрунтується на буквальному тлумаченні законодавства та постійно дотримується касаційним судом (у справах 520/7712/16, № 619/2314/13, № 361/3865/19 та інш.).
Так, поштове відправлення є врученим за наявності відповідної розписки або відмітки Укрпошти про відмову від отримання чи про відсутність особи за адресою місцезнаходження (місця проживання). Тобто, за наявності будь-яких інших відміток, зокрема, таких як «за закінченням терміну зберігання», «інші причини», тощо, ці документи вважаються неврученими.
Бере колегія суддів також висновки Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, який ухвалюючи постанову у справі №500/2486/19 зазначав, що граматичне тлумачення змісту абзацу першого пункту 56.18 статті 56 ПК України презюмує право платника податків використати судовий порядок оскарження відповідного рішення контролюючого органу та встановлює момент виникнення права на відповідне оскарження - з моменту отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.
Таким чином, враховуючи наведені правозастосуванні висновки касаційної інстанції, які мають універсальний характер, колегія суддів вирішуючи у спірному випадку питання правильності застосування норм законодавства, що регулюють порядок узгодження грошових зобов`язань, набуття такими статусу податкового боргу та здійснення контролюючим органом заходів щодо його стягнення у судовому порядку вважає за необхідне врахувати нижченаведені норми матеріального права.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Пунктом 54.5 статті 54 ПК України передбачено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).
Зміст наведених положень свідчить про те, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк набуває статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом. При цьому днем узгодження нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань, у разі якщо платник податків не подає скаргу на податкові повідомлення-рішення до контролюючого органу вищого рівня чи не оскаржує їх до суду, є одинадцятий календарний день, що настає за днем отримання платником податків відповідного податкового повідомлення-рішення.
У контексті вказаного слід зазначити, що за приписами пункту 58.3 статті 58 ПК України (у відповідній редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Тобто, у відповідності до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, порядок надіслання податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги фізичним особам-платникам податків, а також виникнення в останніх юридичного обов`язку зі сплати грошового зобов`язання, у разі коли пошта не може вручити їм відповідні податкові документи, було урегульовано пунктом 58.3 статті 58 ПК України.
Поняття податкової адреси вказано у статті 45 ПК України, у відповідності до пункту 45.1 якої платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Згідно ж пункту 70.1 статті 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).
До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація, зокрема про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство (підпункт 70.2.4 пункт 70.2 статті 70 ПК України).
Пунктом 70.7 статті 70 ПК України установлено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року №822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 року за №1306/31174) (далі - Положення №822), розділом IX якого регламентовано порядок подання заяви про зміну даних, які вносяться до облікової картки та повідомлення.
Згідно з пунктом 1 розділу IX Положення №822 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання заяви за формою №5ДР (додаток 12) або заяви за формою №5ДРП (додаток 13) відповідно.
Пунктом 4 розділу IX Положення №822 передбачено, що внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою заяви за формою №5ДР або заяви за формою №5ДРП до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання). У разі звернення до будь-якого контролюючого органу строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів.
З огляду на викладене, процедура внесення змін до Державного реєстру та даних облікової картки пов`язується саме з виконанням фізичною особою як платником податків свого обов`язку щодо звернення до контролюючого органу із відповідною заявою за формою №5ДР.
Наведене вище у сукупності дає підстави дійти висновку, що на платника податку (фізичну особу) покладено обов`язок із повідомлення контролюючого органу про зміну ним свого місця проживання/місцезнаходження (податкової адреси), а невиконання такого обов`язку позбавляє його можливості посилатися на обставини невручення йому відповідних документів, якщо такі документи були направлені на визначену при взятті на облік податкову адресу. Надіслані контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкові повідомлення-рішення та/або податкова вимога на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки, вважаються врученими також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення. Однак, цей наслідок не може бути поширений на випадок, коли відповідні податкові документи були направлені контролюючим органом за адресою, яка не є адресою місця проживання (податковою адресою) фізичної особи, у тому числі повідомленою нею на виконання вимог пункту 70.7 статті 70 ПК України, або останнього відомого її місцезнаходження/перебування.
Як свідчать матеріали справи, податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялись за адресою 67703, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Крупської,26.
На виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 09 квітня 2015р. №317-VIII, враховуючи, протокол комісії з питань найменування об`єктів міського підпорядкування, увічнення видатних діячів і подій у м. Білгороді-Дністровському від 16.02.2016 №17, та лист голови комісії з питань найменування об`єктів міського підпорядкування, увічнення видатних діячів і подій у м. Білгороді-Дністровському від 17.02.2016, Білгород-Дністровський міський голова А. Гінак підписала розпорядження від 19.02.2016 р. №32 «Про перейменування назв вулиць, провулків, скверів міста». Згідно даного розпорядження визначений перелік вулиць, які підлягають перейменуванню, зокрема, вулиця Крупської на вулицю Запорізька.
Отже, направлення податкових повідомлень рішень та податкової вимоги на адресу 67703, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Крупської,26.
Стосовно доводів апелянта про те, що податкове зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 22.10.2024 року не набуло статусу узгодженого, а тому Позивач не мав права направляти податкову вимогу, колегія суддів зазначає наступне.
Перш за все, колегія суддів звертає увагу на те, що правомірність винесення податкової вимоги від 24.02.2025 року №0000568-1532 не є предметом даного спору. Не заявлено у даній справі і зустрічного позову.
Головним управлінням ДПС в Одеській області нараховано податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості згідно податкових повідомлень-рішень №2011108-2409-1505-UA51040050000073907 від 22.10.2024 на суму 88140 грн. 80 коп., №2011103-2409-1505 UA51040010000016896 від 22.10.2024 на суму 331 грн. 34 коп., №2011106-2409-1505 UA51040010000016896 від 22.10.2024 на суму 1024 грн. 60 коп., №2011107-2409 1505-UA51040010000016896 від 22.10.2024 на суму 1286 грн. 35 коп., №2011101 2409-1505-UA51040010000016896 від 22.10.2024 на суму 415 грн. 98 коп. 
Відповідні податкові повідомлення-рішення направлені платнику податків 14.11.2024 поштовим відправленням №0600983218250. 
Платником податків сплачено частину зобов`язань у сумі 2876,70 згідно платіжного доручення №@2PL583578 та зменшено податкові зобов`язання по платежу 18010200, отже податкове зобов`язання згідно податкового повідомлення рішення №2011108-2409-1505-UA51040050000073907 від 22.10.2024 зменшено з 88 140 грн. 80 коп. до 85 264 грн. 10 коп. 
По іншим платежам платником податків не здійснено сплати. 
У зв`язку з несплатою податкових зобов`язань контролюючим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» №0000568-1532 від 24.02.2025 на суму боргу 88 322,37 грн., яку направлено платнику податків рекомендованим листом №0601118046807 (отримано 12.03.2025). 
Отже, правовою підставою для стягнення податкового боргу є саме податкова вимога, яка не була оскаржена відповідачем, отже, наразі відсутні підстави щодо її протиправності.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Оскільки податкова вимога була вручена відповідача 12.03.2025 року, а відтак податковий орган мав правові підстави для звернення до суду з цим позовом. При цьому, колегія суддів вдруге повторює, що податкова вимога, у разі заперечень правомірності щодо її винесення, оскаржена відповідачем не була, зустрічного позову в даній справі також не заявлено.
Після винесення податкової вимоги Відповідачу нараховано податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості згідно податкових повідомлень-рішень №0137080-2409-1505- UA51040050000073907 Документ сформований в системі «Електронний суд» 27.03.2026 від 30.04.2025 року на суму 91910 грн. 40 коп., №0137077-2409-1505 UA51040010000016896 від 30.04.2025 року на суму 824 грн. 67 коп., №0137078-2409 1505-UA51040010000016896 від 30.04.2025 року на суму 1085 грн. 77 коп., №0137079-2409-1505-UA51040010000016896 від 30.04.2025 року на суму 454 грн. 38 коп. 
Відповідні податкові повідомлення-рішення направлені платнику податків 07.08.2025 поштовим відправленням №0601178703734. 
Платником податків не здійснено сплати згідно вищезазначених податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим загальний розмір податкового боргу збільшився станом на дату звернення до суду і становив 182597,59 грн.
Доводи апелянта про направлення ППР № 0137080-2409-1505 UA51040050000073907 від 30.04.2025 на суму 91910 грн. 40 коп., ППР № 0137077-2409-1505-UA51040010000016896 від 30.04.2025 на суму 824 грн. 67 коп.; ППР № 0137078-2409-1505 UA51040010000016896 від 30.04.2025 на суму 1085 грн. 77 коп.; ППР № 0137079-2409-1505-UA51040010000016896 від 30.04.2025 на суму 454 грн. 38 коп. лише 07.08.2025 року, майже через 4 місяці після їх прийняття жодним чином не спливають на узгодженість податкового боргу, а тому відхиляються апеляційним судом за їх безпідставністю.
Головне управління ДПС в Одеській області повідомляє, що при поданні позовної заяви представником контролюючого органу помилково долучено поштові відправлення, які не мають відношення до справи. Зазначено, що через надмірне навантаження податкового органу, що безпосередньо вплинуло на помилку при підготовці та передачі матеріалів в суд. Через це, податковий керуючий направив матеріали для підготовки позовної заяви у жовтні 2025 року, саме у період, коли активізувалися ракетні обстріли зі сторони країни-агресора по критичній інфраструктурі, що в свою чергу вплинуло на стабільну роботу контролюючого органу. Робота Головного управління ДПС в Одеській області була обмежена, через повітряні тривоги, відсутність світла, обмеженість Інтернету, перебої зв`язку та інших необхідних благ для здійснення функцій. Податковий керуючий не міг відпрацьовувати матеріали стабільно саме через відсутність світла та відсутність асигнувань на бензин/паливо, що в свою чергу призвело до накопичення матеріалів до відпрацювання. Контролюючий орган зазначає, що усі органи державної влади повинні діяти виключно у межах законодавства, однак нестабільна ситуація призвела до помилки у роботі.
У зв`язку із вказаним, податковим органом надані докази направлення усіх податкових-повідомлень рішень та податкової вимоги.
Стосовно доводів апелянта про те, що ухвалення рішення у день фактичного надання доступу до матеріалів справи свідчить про формальний розгляд справи та істотне порушення норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.
Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, надав докази його направлення відповідачу (а.с.24). 
Ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року направлена відповідача на його адресу, проте поштове відправлення повернуто без вручення «за закінченням зберігання». Отже, за правилами КАС України, вважається врученою 12 грудня 2025 року.
Згідно статтею 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 2 статті 262 КАС України визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Одеським окружним адміністративним судом винесено рішення у даній справі 15 січня 2026 року.
Згідно інформації системи «Електронний суд» Реєстраційна картка документа, що надійшов з кабінету ЕС по справі № 420/36724/25, що надійшла до ООАС вихідна дата 15.01.2026 року, згенеровано автоматично реєстраційний вхідний номер ЕС6243/26, вхідна дата документа 16.01.26.
У системі Діловодства спеціалізованого суду міститься інформація про внесення до статистичної картки справи № 420/36724/25 спочатку рішення суду потім сформований супровідний лист, а вже після цих документів міститься Повідомлення №101613 про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету Користувача ЄСІТС (а.с.46). Вказаний документ сформований на підставі ордеру від 15.01.2026 року.
Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції спочатку винесено рішення в даній справі, а вже потім отримано інформацію про доступ до справи, а відтак жодного порушення норм процесуального права судом першої інстанції не було допущено.
Отже, підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів вважає, що у даному спірному випадку позивачем доведено суду наявність правових підстав та право стягнення з фізичної особи податкового боргу по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.16.1.4. ст.16 ПК України сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п.36.1. ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 36.5. ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно з п.14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зверненню контролюючого органу до суду щодо стягнення сум податкового боргу передують певні досудові процедури, які направлені на спонукання платника податків самостійно сплатити податковий борг. До таких процедур, поміж іншим, віднесено направлення такому платнику податків податкової вимоги, з дня надіслання якої починає свій перебіг тридцятиденний термін та зі спливом цього строку у контролюючого органу з`являється право на звернення до суду за стягненням сум податкового боргу.
Доказів погашення податкової заборгованості станом на день розгляду справи в апеляційній інстанції матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 21 квітня 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до частини 5 статті 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Суддя Ю.М. Градовський

Суддя О.В. Єщенко