справа № 563/978/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Сірак Д.Ю., секретар судового засіданння Федичканич В.Ю., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Турович О.М. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 130 КУпАП
в с т а н о в и в :

16 травня 2026 року о 22:41 год. в с. Користь, Рівненського району, Рівненської області по вулиці Київська, 45, ОСОБА_1 , який протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, повторно керував транспортним засобом (електричним скутером) «matrix», без н/з, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507» з результатом 1,91 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР.
В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що керуав електроскутером та перед тим вживав алкогольні напої. Однак, вказав, що випив досить небагато, їхав вночі з невеликою швидкістю, загрози нікому не ніс. Більше того, транспортний засіб, яким він керував є електроскутером, який не підлягає реєстрації.
Захисник ОСОБА_1 , адвокат Турович О.М. підтримала пояснення свого клієнта. Звернула увагу суду на той факт, що дійсно, скутер є електричним, таким, що не підлягає реєстрації, відповідно не є транспортним засобом, а тому не може охоплюватися складом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого та ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №667881 від 16 травня 2026 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП;
- направленням водія транспортного засобу на огляд до медичного закладу від 16.05.2026 від проходження яких ОСОБА_1 відмовився;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 16.05.2026, в якому вказується, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, тремтінння пальців рук. Крім того, за допомогою газоаналізатора «Драгер 7510» встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з результатом 2,97 проміле, що підтверджує квитанція газоаналізатора № 590;
- постановою Корецького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2026 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього штраф в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік;
- переглянутим відеозаписом події, відповідно до якого встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб(електричний скутер) «Matrix», без н/з, під керуванням ОСОБА_1 . Під час розмови, поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. На вказану пропозицію ОСОБА_1 погодився. За результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, у ОСОБА_1 було встановлено позитивний результат 2,97 проміле;
- тестом газоаналізатора «драгер 7510» №590 від 16 травня 2026 року відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, 2.97 проміле;
- письмовими зобов`язанням від 16.05.2026 відповідно до якого, ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортними засобами протягом 24 годин;
- довідкою ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичних чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до пункту 2.9 а ПДР.
За ст.130 КУпАП відповідальність за адміністративне правопорушення настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Необхідно зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Судом не приймаються доводи сторони захисту про те, що електроскутер не являється механічним засобом, з огляду на таке.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідноз п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як установлено п. 1.10. ПДР України, учасник дорожнього руху, це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.
До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).
Пунктом 1.10 ПДР установлено, що механічний транспортний засіб- транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортнихзасобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.
Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електроскутер, і в вузькому - механічний транспортний засіб.
У ПДР України чітко визначено поняття транспортного засобу - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Отже, якщо електроскутер служить для перевезення осіб, зокрема самого водія, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Також у вищезгаданому Законі наведено визначення низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Головна зміна полягає у тому, що електоскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.
Їх поділили на дві категорії:
- легкий персональний транспортний колісний засіб, що приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами потужністю в діапазоні до 1000 Вт. Може бути з одним, двома, трьома або чотирма колесами. Максимальна швидкість до 25 км/годину;
- низькошвидкісний приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами. Може також бути з різною кількістю коліс, але максимальна швидкість доходить до 50 км/годину. Споряджена маса не більше 600 кілограмів.
Зазначені зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Підпунктом б) частини 2статті 16 Закону України «Про дорожній рух`визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти ними та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі іПравилами дорожнього руху України
Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 15 березня 2023 (справа № 127/5920/22, провадження № 61-10553св22) використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Суд наголошує, що використання електросамоката, електро скутера чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна.
Отже будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму та потужності, належить до механічних транспортних засобів.
У постанові Верховного Суду у справі № 127/5920/22 від 15.03.2023 вказано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Окрім того, відповідно до Закону України № 2956-IX «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Отже, у відповідності до діючого законодавства електроскутер, яким керував ОСОБА_1 є таким що відноситься до поняття - транспортних засобів.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи. Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.
Також суд зазначає, що ОСОБА_1 будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Оцінюючи докази в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.
Оцінюючи обставини справи та враховуючи особу правопорушника, вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно довідки ВП № 7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Поряд з тим, у законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде саме про право керування транспортними засобами.
Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосуванню судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.
Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме, права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа, на час вчинення адміністративного правопорушення, офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому.
За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі передбаченому ч. 2 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі статті 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.
Керуючись ст. 40-1, 221, 247, 280, 283, ч.2 ст.130 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього штраф в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, що підлягає зарахуванню на рахунок: UA218999980313020149000017001, отримувач коштів: ГУК у Рівнен.обл./Рівнен.обл./21081300, код ЄДРПОУ: 38012494; банк отримувача:Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300 (адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу 64000 (шістдесят чотири тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на рахунок № UA478999980313171206000017521, отримувач коштів ГУК у Рівн.обл/Корецька м.тг/22030101, код за ЄДРПОУ 38012494, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету- 22030101.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Корецький районний суд Рівненської області.
Повний текст постанови складено 24.06.2026.
Суддя