ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/15806/24
Провадження № 11-кп/820/369/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді – доповідача    ОСОБА_1 ,
суддів       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
з участю секретаря 
судового засідання    ОСОБА_4 , 
прокурорів      ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 
обвинуваченого   ОСОБА_8 
захисника     ОСОБА_9 ,
потерпілої     ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції, об`єднані кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №12024243000001509 від 02.05.2024 та №12024243000003143 від 08.10.2024, за апеляційною скаргою керівника Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2026 стосовно обвинуваченого за ст. 126-1 КК України ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком   ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2013 року народження, раніше судимого: 
- 19.07.2023 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ст.390-1 КК України на 4 місяці арешту; 
- 03.05.2024 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ст.390-1 КК України на 1 рік пробаційного нагляду; 
- 05.07.2024 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ст.ст.390-1, 71 КК України на 1 рік 2 місяці обмеження волі; 
- 13.12.2024 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ст.390-1, ст.70 ч.4 КК України на 1 рік 3 місяці обмеження волі, за яким відбуває покарання в ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)»,-
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2024 року більш суворим покаранням за даним вироком у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили. 
На підставі ч.4 ст.70 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк остаточно призначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2024 року до дня набрання даним вироком законної сили.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, в частині призначеного покарання, та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2024 визначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 6 місяців. У строк остаточно призначеного покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частково відбуте ОСОБА_8 покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2024. Застосувати до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: заборонити листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб з потерпілою ОСОБА_10 строком на 3 місяці; направити ОСОБА_8 для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці. 
Не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, апелянт вважає, що вказане судове рішення стосовно ОСОБА_8 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, судом першої інстанції не враховано специфіку самого кримінального правопорушення та психологічні особливості постраждалих від домашнього насильства, у тому числі родинні зв`язки. Вчинене ОСОБА_10 не є одноразовим актом агресії, а має ознаки систематичності, становить собою тривалий циклічний процес. Необхідність застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, до осіб засуджених до обмеження волі, підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.02.2026 у справі №148/2742/24. Крім того, призначаючи покарання, як за вчинене кримінальне правопорушення ближче до мінімальних меж, передбачених в санкції, так і за сукупністю кримінальних правопорушень, судом не враховано, що за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_8 характеризується з негативної сторони через зловживання спиртними напоями, упродовж 2023-2024 років 15 разів притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та 4 рази до кримінальної відповідальності за невиконання обмежувального припису відносно своєї матері ОСОБА_10 . Таким чином, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, незастосування місцевим судом закону, який у цьому випадку підлягав застосуванню, а саме застосування обмежувальних заходів, передбачених законом про кримінальну відповідальність, є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що є підставою для часткового скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку у цій частині.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурорів, на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого, захисника та потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_8 , за клопотанням прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції ОСОБА_8 , перебуваючи на обліку осіб в категорії «Кривдник» (особа, яка вчинила домашнє насильство), у Хмельницькому РУП ГУНП в Хмельницькій області, в період часу з 13 травня 2023 року по 10 квітня 2024 року, вчиняв домашнє насильство, а саме умисно систематично вчиняв психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_10 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Так, 13 травня 2023 року приблизно о 22 год ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері – ОСОБА_10 , що полягало у погрозах фізичною розправою, висловлюванні нецензурною лайкою, приниженні, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Таким чином ОСОБА_8 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29.05.2023 ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин. 
Крім того, 14.05.2023 року о 14 год 15 хв ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , а саме висловлювався до неї нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю.
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30.05.2023, ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильств, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень. 
05.06.2023 року о 23 год ОСОБА_8 , будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , повторно вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , яке полягало у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Дане діяння ОСОБА_8 вчинив повторно протягом року. 
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 15.06.2023, ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб. 
06.06.2023 року приблизно о 18 год 20 хв ОСОБА_8 , будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , повторно, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Дане діяння ОСОБА_8 вчинив повторно протягом року. 
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 21.06.2023, ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 40 годин громадських робіт, яке згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12.10.2023 було замінено на штраф в розмірі 102 грн.
28.08.2023 року о 21 год ОСОБА_8 , будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , повторно вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою , погрозах фізичною розправою, образах та принижуваннях, внаслідок чого могла була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Дане діяння ОСОБА_8 вчинив, повторно, протягом року. 
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12.09.2023, ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 40 годин громадських робіт, яке згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 16.11.2023 було замінено на штраф в розмірі 340 грн.
27.02.2024 року приблизно о 18 год. ОСОБА_8 , будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою АДРЕСА_1 , повторно вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , яке полягало у висловлюваннях в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психоло
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 12.03.2024, ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді 40 годин громадських робіт. 
29.02.2024 року приблизно о 18 год ОСОБА_8 , будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_1 , повторно вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Дане діяння ОСОБА_8 вчинив повторно протягом року. 
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 05.04.2024, ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильств, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.
12.03.2024 року приблизно о 18 год. ОСОБА_8 , будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , повторно вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , а саме умисні дії психологічного характеру – ображав потерпілу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Дане діяння ОСОБА_8 вчинив повторно протягом року. 
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 27.03.2024, ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді арешту строком на 7 діб. 
19.03.2024 року приблизно об 11 год. ОСОБА_8 , будучи підданим протягом року адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , повторно вчинив психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_10 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Дане діяння ОСОБА_8 вчинив повторно протягом року.
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного суду від 27.03.2024, ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 
Крім того, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, 10.04.2024 року, приблизно о 18 год., ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_10 , домашнє насильство, а саме умисні дії, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, у зв`язку із чим було завдано психологічних страждань потерпілій ОСОБА_10 та погіршення якості її життя.
Внаслідок систематичного вчинення ОСОБА_8 домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_10 , останній, спричинено психологічні страждання, а саме: зниження настрою, емоційну вразливість, підвищену напруженість, зацикленість на емоційно-негативних переживаннях, відчутті образи, підвищений рівень тривоги, порушене почуття власної безпеки, погіршення якості її життя.
Вищевказаними протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи та погіршення якості її життя. 
Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи на обліку осіб в категорії «Кривдник» (особа, яка вчинила домашнє насильство), у Хмельницькому РУП ГУНП в Хмельницькій області, в період з 19 червня 2024 року по 07 жовтня 2024 року, вчиняв домашнє насильство, а саме умисно систематично вчиняв психологічне насильство стосовно своєї матері ОСОБА_10 , що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.
Так, 19 червня 2024 року приблизно о 15 год. 45 хв. ОСОБА_8 перебуваючи за місцем проживання, а саме АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, вчинив відносно матері ОСОБА_10 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював образи нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої. 
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного районного суду від 16 вересня 2024 року ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Також, 04 липня 2024 року о 17 год. 05 хв. ОСОБА_8 будучи особою, яка повторно протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_10 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкоді її психологічному здоров`ю. 
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного районного суду від 15 липня 2024 року ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
23 липня 2024 року, о 20 год. 20 хв., ОСОБА_8 , повторно, протягом року, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_10 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного районного суду від 06 серпня 2024 року ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Також, 29.07.2024 року о 18 год. ОСОБА_8 протягом дії термінового заборонного припису стосовно кривдника порушив заборону на вхід до квартири за місцем проживання гр. ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного районного суду від 12 серпня 2024 року ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
30 липня 2024 року о 10 год. 18 хв. та о 22 год. 15 хв., перебуваючи за місцем проживання – в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_10 умисні дії психологічного характеру, що полягали в образах нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.
Згідно з постановою Хмельницького міськрайонного районного суду від 13 серпня 2024 року ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Також, 01 серпня 2024 року об 11 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання – в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_10 умисні дії психологічного та фізичного характеру, що полягали в образах нецензурною лайкою, принижуванні, погрозах фізичною розправою, штовханні, шарпанні за одяг та руки, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю. 
Згідно з постанови Хмельницького міськрайонного районного суду від 13 серпня 2024 року ОСОБА_8 , за вказаним фактом вчинення домашнього насильства, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Окрім цього, 07 жовтня 2024 року, приблизно о 14 год. 20 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_10 домашнє насильство, а саме умисні дії, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, у зв`язку із чим було завдано психологічних страждань потерпілій.
Внаслідок систематичного вчинення ОСОБА_8 , домашнього насильства відносно потерпілої ОСОБА_10 (матері), останній спричинено психологічні страждання у вигляді зниженого настрою, емоційної вразливості, підвищеної напруженості, зацикленості на емоційно-негативних переживаннях, відчутті образи, приниженої гідності, підвищеного рівня тривоги, порушеного почуття власної безпеки.
Такими протиправними діями, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи. 
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості  ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, кваліфікація його дій за ст.126-1 КК України, в апеляційній скарзі учасниками процесу не оскаржуються, а відтак вирок суду, в цій частині, відповідно до ст. 404 КПК України не переглядається.
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. 
Однак, цих приписів закону, в частині призначеного  ОСОБА_8 покарання, суд не дотримався.
Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також про застосування до останнього обмежувальних заходів, передбачених п.п. 4, 5 ч.1 ст.91-1 КК України, колегія суддів вважає обгрунтованими.
Згідно з приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави, і має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. 
За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, при призначенні покарання  ОСОБА_8 , за ст. 126-1 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки, та остаточне покарання, на підставі ч.4 ст.70 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки, не повною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані, які характеризують особу обвинуваченого, внаслідок чого призначив занадто м`яке покарання.
Як убачається з матеріалів провадження,  ОСОБА_8 вчинив умисний злочин, який відноситься до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи(розділ 2 Особливої частини КК України), який належить, відповідно до ч.3 ст.12 КК України, до категорії нетяжких злочинів.
Ретельно дослідивши дані про особу обвинуваченого, колегія суддів встановила, що  ОСОБА_8 виявляє стійку антисоціальну спрямованість особи та систематично ігнорує норми права та моралі. Зокрема, обвинувачений упродовж 2023-2024 років 15 разів притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та 4 рази до кримінальної відповідальності за невиконання обмежувального припису відносно своєї матері ОСОБА_10 . Зазначена обставина свідчить про те, що заходи адміністративного впливу виявилися абсолютно неефективними, не спровокували жодних позитивних змін у поведінці обвинуваченого та не зупинили його від подальшого протиправного поводження, яке в результаті переросло у кримінально каране діяння. Систематичність вчинення насильницьких дій щодо потерпілої протягом тривалого часу вказує на високий ступінь суспільної небезпечності як самого правопорушення, так і особи обвинуваченого, а також на його небажання ставати на шлях виправлення.
Призначаючи покарання як за вчинене кримінальне правопорушення ближче до мінімальних меж, передбачених в санкції, так і за сукупністю кримінальних правопорушень, судом не враховано, що за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_8 характеризується з негативної сторони через зловживання спиртними напоями. Згідно з повідомленнями директора КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я» ОСОБА_8 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак з 2003р. перебуває під спостереженням у лікаря-нарколога з діагнозом «ППРВВА, синдром залежності».
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_8 дільничним офіцером поліції характеризується з негативної сторони через зловживання спиртними напоями, неодноразовим притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №373 від 27.05.2024 року ОСОБА_8 , як на період вчинення домашнього насильства з 13.05.2023 року до 10.04.2024 року, так і на теперішній час, виявляв та виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. Водночас, як на період вчинення домашнього насильства у вказаний період, так і на теперішній час, ОСОБА_8 усвідомлював та усвідомлює свої дії, міг та може керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що виправлення  ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових злочинів є неможливим без ізоляції від суспільства в умовах кримінально-виконавчої установи закритого типу, однак у межах санкції статті 126-1 КК України, а саме у виді обмеження волі, однак не в мінімальному розмірі, так як таке не забезпечить виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.. 
З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК України у виді 3 років обмеження волі.
Окрім цього, під час розгляду справи встановлено, що  ОСОБА_8  вчинив дане кримінальне правопорушення до ухвалення вироку 13.12.2024 Хмельницьким  міськрайонним судом Хмельницької області, яким його було засуджено за ст.390-1, ст.70 ч.4 КК України на 1 рік 3 місяці обмеження волі.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після ухвалення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в одному кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до ухвалення першого вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими частинами першою — третьою цієї статті. При цьому в строк покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за першим вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи вимоги закону, колегія суддів вважає за необхідне визначити  ОСОБА_8  остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2024, у виді обмеження волі на строк 3 роки і 6 місяців, із зарахуванням строку покарання, відбутого за попереднім вироком.
Згідно з інформацією начальника державної установи «Крижопільський виправний центр (№ 113)» ОСОБА_12 , засуджений ОСОБА_8 відбував покарання, у вказаній установі, призначене вироком Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390 КК України, у виді 1 року 3 місяців обмеження волі, з 24.01.2025 по 03.03.2025.
Відповідно до положень ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.
Обмежувальні заходи, передбачені вищевказаною нормою Закону, виступають додатковим механізмом захисту потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Контроль за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи, здійснює орган пробації за місцем проживання засудженого.
Зважаючи на характер вчиненого злочину, пов`язаного з домашнім насильством, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи, запобігання повторному вчиненню насильницьких дій та реалізації виховного впливу, колегія суддів, відповідно до вимог п.п.4,5 ч.1 ст. 91-1 КК України, вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8  обмежувальні заходи у виді заборони листування, телефонних переговорів, інших контактів через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб з потерпілою ОСОБА_10 строком на 3 (три) місяці, та у виді направлення ОСОБА_8 для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.
Згідно з п. 4 ч. 1, ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до п. 1ч. 1 ст 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
За змістом ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановленні відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, вирок в частині призначення покарання ОСОБА_8 скасувати та постановити, в цій частині, новий вирок.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити. 
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2026 стосовно обвинуваченого за ст. 126-1 КК України ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, скасувати і ухвалити новий вирок. 
Призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Хмельницького  міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2024 визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді обмеження волі строком на 3 ( три) роки 6 (шість) місяців. 
У строк остаточно призначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, за цим вироком, зарахувати частково відбуте ОСОБА_8 покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2024 року, з 24.01.2025 по 03.03.2025. 
Застосувати до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, передбачені п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: 
-заборонити листування, телефонні переговори, інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб з потерпілою ОСОБА_10 строком на 3 (три) місяці; 
-направити ОСОБА_8 для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_8  обчислювати з дня набрання вироком законної сили, тобто з 3 червня 2026.
В решті вирок суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 , який перебуває в ДУ «Крижопільський виправний ценр(№113), в той же строк, з дня вручення йому копії вироку. 
Судді:

ОСОБА_3     ОСОБА_1    ОСОБА_2