Справа № 638/4628/25
Провадження № 2/638/1177/26
РІШЕННЯ
Іменем України
01 липня 2026 року       м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Смирнова В.А.
за участі секретаря судового засідання Євженко О.Ю.
відповідача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом, яким просить стягнути з відповідача, ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 274,43 гривень, а також судові витрати.
Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань із своєчасного повернення кредитних коштів.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
03.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому остання просила відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
Відзив мотивований тим, що відсутні докази укладення договору про надання банківських послуг позивачем; у заяві від 25.08.2009 сторони узгодили базову процентну ставку в розмірі 2,5% на місяць з розрахунком 360 днів; з виписки по рахунку вбачається, що відповідач використовував надані кредитні кошти та частково повертав отримані кошти, а банком у свою чергу списувалися кошти як проценти за овердрафт, водночас заявкою та довідкою про умови кредитування не узгоджені умови щодо списання процентів; у виписці відсутня інформація щодо встановлено ліміту; відповідач вважає, що договірні відносини підтверджені лише щодо фактичного використання відповідачем кредиту; паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію; крім того, вказує, що підписуючи заяву про приєднання у 2021 році відповідач не мала на меті отримання кредиту чи кредитного ліміту, підписання такої заяви було проговорено представником банку як обов`язкова умова для пере випуску картки; відсутні правові підстави для стягнення заборгованості у заявленому розмірі.
11.07.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання просила задовольнити позовні вимоги.
На обґрунтування відповіді на відзив, вказала, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві не відповідають дійсності; зміст кредитного договору зафіксований у декількох документах, зокрема в заяві позичальника, умовах надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифах; між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які вказують на вчинення двостороннього кредитного договору; з оформлення кредитного договору пройшло 15 років, відповідач не звертався до банку за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір відсотків; крім того, з заяви від 25.08.2009 вбачається, що відповідач особистим підписом засвідчила, що вона згодна, що заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, відповідач ознайомилася та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані їй в письмовому вигляді; також з заяви та довідки вбачається, що відповідачу було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% на місяць (30% річних); в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних; 18.06.2021 відповідачем підписана заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, в якій погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком; відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунку не надано, судово-екомічна експертиза не призначалася; банк надав відповідачу кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком та відповідачем укладений кредитний договір; відповідач частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність з умовами кредитування.
16.07.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких остання посилалася на доводи, зазначені у відзиві.
04.08.2025 від представника позивача надійшли пояснення на заперечення, в яких остання посилалася на доводи, які вказані у відповіді на відзив.
20.04.2026 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.
02.06.2026 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про долучення доказів.
03.06.2026 від відповідача надійшли заперечення на клопотання представника відповідача від 01.06.2026.
12.06.2026 від представника позивача надійшла заява, в якій просили відмовити у задоволенні клопотань відповідача.
30.06.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення.
У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, в якій позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов, також просив розгляд справи проводити без участі представника позивача.
У судове засідання відповідач заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на доводи викладені останньою у поданих заявах та клопотаннях.
Суд, вислухавши позицію відповідача, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
ОСОБА_1 25.08.2009 підписала заяву (далі – заява від 25.08.2009), відповідно до якої остання ознайомилася і погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку , які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердила отримання нею інформації про умови кредитування в Приватбанк. ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.
У заяві від 25.08.2009 визначена базова процентна ставка за кредитом у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 0%. Заява підписана власноручним підписом ОСОБА_1 та представником Банку.
Також 25.08.2009 ОСОБА_1 підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки, відповідно до якої базова процентна ставка, в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році) складає 2,5%.
18.06.2021 ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (далі – заява від 18.06.2021), відповідно до якої підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою.» Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі – Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі — Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Відповідно до п.п. 1.2 – 1.3 заяви від 18.06.2021 Основні умови кредитування: Тип кредиту відновлювана кредитна лінія, Сума / ліміт кредиту, грн.: Розмір кредитного ліміту не перевищує: 50 000 грн для карт «Універсальна», 75 000 грн для карт «Універсальна Gold», Строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, Мета отримання кредиту: Споживчі цілі, Спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача Процентна ставка, відсотків річних 42,0 % - для карт Універсальна, 40,8 % - для карт Універсальна Gold, Тип процентної ставки: фіксована, Порядок зміни змінюваної процентної ставки: Змінюваної ставки немає.
Порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення Повернення кредиту здійснюється шляхом: - договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; - у разі прострочення з 31-го дня – 10 % від заборгованості; - у разі прострочення з 181-го дня – 100 % від заборгованості (п. 1.4 заяви від 18.06.2021).
Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за Договором, зокрема, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84.0 % - для карт Універсальна 81.6 % - для карт Універсальна Gold (п. 1.5 заяви від 18.06.2021).
Також 18.06.2021 підписала паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до Виписка за договором № б/н за період 25.08.2009 – 14.02.2025 усього витрат – 220 066,90 грн; усього надходжень – 181 487,56 грн, баланс на кінець періоду: - 39 274,43 грн., тобто відповідач користувався кредитним лімітом.
Згідно з наданим банком розрахунком за договором №б/н від 25.08.2009, заборгованість ОСОБА_1 станом на 11.02.2025 становить 39 274,43 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 37 920,55 грн; Заборгованість за простроченими відсотками – 1 353,88 грн.
Виконання Відповідачем Договору вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.
Як вбачається зі змісту кредитного договору, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Згідно з пп. 5 п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 13.12.2019 № 151 цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
При цьому як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач 25.08.2009 власноручно підписала заяву про надання кредиту. Крім того, 18.06.2021 ОСОБА_1 підписала цифровим власноручним підписом заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій зазначені істотні умови договору, зокрема розмір кредитного ліміту, процентна ставка, порядок повернення кредиту, чим підтвердив свою згоду на укладення договору та погодилася з усіма їх умовами, що підтверджує факт досягнення сторонами згоди щодо істотних умов правочинів, як того вимагають положення статті 638 ЦК України.
Відповідно до заяви від 25.08.2009, яка підписана відповідачем, остання ознайомилася і погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку , які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом підтвердила отримання нею інформації про умови кредитування в Приватбанк. ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, в зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів.
Так, відповідач вказує на те, що матеріали справи не містять даних про прийняття відповідачем умов і тарифів кредитування, у зв`язку з чим остання вважає, що в неї виник обов`язок оплати тільки не погашеного тіла кредиту.
З такими доводами суд не погоджується, оскільки у заяві від 25.08.2009 та довідці про умови кредитування з використанням кредитки визначена базова процентна ставка за кредитом.
Підписавши заяву та довідку, які є складовими частинами кредитного договору, позичальник відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання.
У заяві від 25.08.2009 та довідки про умови кредитування з використанням кредитки, підписаних відповідачкою, визначено розмір відсоткової ставки 2,5% на місяць (30% річних). Проте, з доданої банком виписки з рахунку та розрахунків заборгованості вбачається, що при нарахуванні заборгованості за кредитним договором були включені: відсотки за користування кредитом, які не були передбачені умовами вказаної довідки та заявою від 25.08.2009, а саме з 01 вересня 2014 року по 17.06.2021 при визначенні розміру заборгованості використовувались проценті ставки 42%, 40,8%, 84% річних.
Суд враховує, що на момент збільшення відсоткової ставки відповідно до імперативних правил статті 1056-1 ЦК України банк був обмежений у праві приймати рішення про збільшення відсоткової ставки в односторонньому порядку.
Згідно з пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (в редакції на час виникнення правовідносин) рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30 листопада 2016 року № 6-82цс16.
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази (рішення банку про підвищення процентної ставки за договором), на підставі яких позивачем збільшена відсоткова ставка за договором, укладеним з відповідачкою в зазначені в розрахунку періоди, не зазначені обставини, на підставі яких банк здійснив підвищення відсоткової ставки.
Матеріалами справи не підтверджено, що вищезазначені вимоги законодавства були належним чином виконані позивачем - відсутні докази того, що відповідачку було ознайомлено належним чином зі зміною процентної ставки та погоджено таку зміну до 17.06.2021 включно (до підписання заяви від 18.06.2021).
Дані обставини свідчать про те, що визначений позивачем розмір заборгованості за процентами за користування кредитом визначений у наданих позивачем розрахунках (за період з 25.08.2009 по 17.06.2021) суперечить умовам кредитування, обумовленим сторонами в письмовому вигляді, а саме базова ставка за процентами за користування кредитними коштами, погоджена сторонами 30%, проте із розрахунку вбачається, що позивачем нараховувались відсотки в підвищеному розмірі: з 01 вересня 2014 року по 17.06.2021 року при визначенні розміру заборгованості використовувались проценті ставки 42%, 40,8%, 84% річних, замість 30%.
Отже, банк неправомірно збільшив відсоткову ставку по кредиту в односторонньому порядку, тому неправомірно нарахував проценти за підвищеною відсотковою ставкою.
Фактично нарахування відсотків на всю суму заборгованості проводилося банком не у відповідності з умовами укладеного договору та зазначеного в ньому розміру процентної ставки.
Таким чином, банком неправильно, в рахунок збільшення, розраховано суму відсотків за користування кредитом.
Як вбачається з матеріалів справи, належним чином банк не проінформував ОСОБА_1 про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом до 17.06.2021.
При цьому, 18.06.2021 ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, з якої вбачається, що остання містить істотні умови, зокрема основні умови кредитування: Тип кредиту відновлювана кредитна лінія, Сума / ліміт кредиту, грн.: Розмір кредитного ліміту не перевищує: 50 000 грн для карт «Універсальна», 75 000 грн для карт «Універсальна Gold», Строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, Мета отримання кредиту: Споживчі цілі, Спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом. Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача Процентна ставка, відсотків річних 42,0 % - для карт Універсальна, 40,8 % - для карт Універсальна Gold, Тип процентної ставки: фіксована, Порядок зміни змінюваної процентної ставки: Змінюваної ставки немає. Порядок повернення кредиту тощо.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувалася карткою «Універсальна» і відповідно до заяви від 18.06.2021 сторони узгодили процентну ставку у розмірі 40,8%.
Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить станом на 11.02.2025 становить 39 274,43 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 37 920,55 грн; Заборгованість за простроченими відсотками – 1 353,88 грн.
Водночас, суд не погоджується з вказаним розрахунком, так як зазначалося вище, банком у період з 01 вересня 2014 року по 17.06.2021 року при визначенні розміру заборгованості використовувались проценті ставки 42%, 40,8%, 84% річних, замість 30% (відповідно до заяви від 25.08.2009).
Суд, у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень, не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погодився з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову.
Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.06.2023 у справі № 234/3840/15-ц.
З урахуванням того, що Банком та відповідачем відповідно до заяви від 25.08.2009 та довідки від 25.08.2009 було погоджено процентну ставку у розмірі 30% річних, суд вважає за можливо самостійно зробити розрахунок заборгованості.
Так, з виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувалася кредитним лімітом, зокрема у період з 27.08.2009 по 17.06.2021 витратила 120 819,97 грн., розрахувавши відсотки за кожен рік за процентною ставки 30% річних, відсотки складають 34 794,89 грн., відповідно всього заборгованість відповідача склала 155 614,86 грн. При цьому за вказаний період відповідач вносила кошти в погашення заборгованості у загальному розмірі 150 023,61 грн. Тобто, заборгованість відповідача за період з 27.08.2009 по 17.06.2021 склала 5 582,25 грн.
Враховуючи, що позивачем не вірно була розрахована заборгованість за період з 01.09.2014 року по 17.06.2021, некоректним є розрахунок заборгованості за період з 18.06.2021 по 11.02.2025, а тому за вказаний період судом також зроблений перерахунок враховуючи витрати відповідача за вказаний період та узгоджену процентну ставку у розмірі 40,8%.
Так, з виписки по рахунку вбачається, що у період з 18.06.2021 по 11.02.2025 відповідач витратила 34 497,60 грн., розрахувавши відсотки за кожен рік за процентною ставки 40,8% річних, відсотки складають 9 156,96 грн., відповідно всього заборгованість відповідача склала 43 654,58 грн. При цьому за вказаний період відповідач вносила кошти в погашення заборгованості у загальному розмірі 27 368,35 грн. Тобто, заборгованість відповідача за період з 18.06.2021 по 11.02.2025 складає 16 286,23 грн.
Враховуючи вказане, загальний розмірі заборгованості ОСОБА_1 за договором б/н від 27.08.2009 складає 21 868,48 грн (5 582,25 грн+ 16 286,23 грн).
Щодо клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи для встановлення реального розміру тіла кредиту та правомірності кожної складової нарахованої заборгованості
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Умови, за настання яких суд призначає судову експертизу, визначені в статті 103 ЦПК України. При цьому Верховний Суд неодноразово зазначав, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких згідно з чинним законодавством віднесено до компетенції суду. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку у разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.
Призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Відповідач просить призначити судово-економічну експертизу для встановлення реального розміру тіла кредиту та правомірності кожної складової нарахованої заборгованості, що фактично зводиться до питань права, розрахунок міститься в умовах кредитного договору, а для його перевірки не потрібні спеціальні економічні знання.
У свою чергу, суд оцінив надані докази і відповідно до умов кредитного договору самостійно зробив розрахунок заборгованості, оскільки не погодився з розрахунком, наданим позивачем.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для призначення судово-економічної експертизи для встановлення реального розміру тіла кредиту та правомірності кожної складової нарахованої заборгованості.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання Банку надати суду належно оформлені оригінали або засвідчені копії договорів № 21071931688887 та № 21121032530944, а також деталізований розрахунок заборгованості з окремим виділенням тіла кредиту, процентів, комісій та штрафних санкцій
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
До позовної заяви позивач додав розрахунок спірної заборгованості, у якому зазначено дати та суми погашеного кредиту; залишок заборгованості за кредитом; дати та суми нарахованих процентів за користування кредитом; дати та суми погашених процентів; залишок заборгованості за процентами. При цьому з наданого розрахунку вбачається, що пеня, штраф та комісія не нараховувались.
ЦПК не встановлює формалізовані вимоги до розрахунку, а питання його обґрунтованості є оціночним, вирішується судами при вирішення спору по суті залежно від конкретних обставин справи. Це правило має застосовуватися з певним ступенем гнучкості та без надмірного формалізму, оскільки згідно з практикою Європейського суду з прав людини суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) суттєво обмежує право особи на звернення до суду, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення від 08 грудня 2016 року у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України"), не сприяє реальному вирішенню спору та суперечить завданням цивільного судочинства, яке відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Суд наголошує, що обґрунтування розрахунку не є тотожнім (1) перевірці правильності нарахування, заявлених до стягнення позивачем вимог, у розрізі застосування норм матеріального права (зокрема, статей 530, 549, 625 ЦК України) та (2) математичному обрахуванню, що здійснюється за даними, які були предметом дослідження та оцінки, ураховуючи доводи та заперечення учасників справи, поданими/заявленими у відповідності до вимог ГПК України.
При цьому відповідач у разі незгоди з наведеним позивачем розрахунком спірної заборгованості не позбавлений права надати власний контррозрахунок (що було зроблено відповідачем).
Відповідач також просить Банк надати суду належно оформлені оригінали або засвідчені копії договорів № 21071931688887 та № 21121032530944.
При цьому, предметом даної справи є стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.08.2009.
Тобто, договори, які просить відповідач надати позивача не мають відношення до договору, за яким просять стягнути заборгованість.
Крім того, згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона надала докази як на підставу своїх вимог та заперечень, які вважала за необхідне, в тому числі і позивач.
За наведених обставин суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідачів про зобов`язання позивача надати суду належно оформлені оригінали або засвідчені копії договорів № 21071931688887 та № 21121032530944, а також деталізований розрахунок заборгованості з окремим виділенням тіла кредиту, процентів, комісій та штрафних санкцій.
Щодо наданих відповідачем довідок про відсутність заборгованості
Відповідно до довідки АТ КБ «Приват Банк» від 19.04.2026 19:31 № I5B714JA2CAOCH5K ( ОСОБА_1 ) заборгованості по кредитному договору за номером 21071931688887 від 19.07.2021 немає. Дата закриття кредита 15.03.2026.
Відповідно до довідки АТ КБ «Приват Банк» від 19.04.2026 19:39 № 3PC06IA8CC0TMGUO ( ОСОБА_1 ) заборгованості по кредитному договору за номером 21121032530944 від 10.12.2021 немає. Дата закриття кредита 03.04.2026.
У свою чергу, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.08.2009.
Тобто надані довідки стосуються інших кредитних договорів, а тому суд не приймає їх до уваги.
Щодо посилань відповідача на частину 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»
В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 29 липня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_4 .
Відповідачем надана довідка командира військової частини НОМЕР_2 №3422/ст від 24.03.2026, відповідно до якої молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 19 березня 2026 року по теперішній час.
Тобто, з довідки, наданою стороною відповідача вбачається, що чоловік відповідачки має статус військовослужбовця з 19 березня 2026 року. Водночас, кредитний договір укладений 25.08.2009 та як вбачається з матеріалів справи позивач просить стягнути заборгованість станом на 11.02.2025, тобто до отримання ОСОБА_2 статусу військовослужбовця. 
Враховуючи викладене, частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» не поширюються на ОСОБА_1 як дружину військовослужбовця у даній справі.
Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про часткову доведеність позивачем заявлених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 868,48 грн.
При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Так, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, витрати позивача з оплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1 348,82 грн. (2 422,40 грн. Х 55,68%).
Керуючись ст.ст. 4,5, 12, 81,141,247,263-265 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.08.2009 року у розмірі 21 868 (двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень 48 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) судовий збір у розмірі 1 348 (одна тисяча триста сорок вісім) гривень 82 копійки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Реквізити учасників справи:
Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д ).
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя          В.А.Смирнов