Справа № 606/506/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(Заочне)
04 червня 2026 року м.Теребовля 
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Мельник А.В.,
за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13.03.2013 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 30.01.2013.
Однак, з часу винесення судом рішення, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку збільшився, витрати на утримання дитини зросли, тому присуджена до стягнення сума аліментів є недостатньою для належного матеріального утримання дитини. На даний час дитина проживає разом з позивачем. Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, яка потребує постійних витрат на медичне обслуговування та лікування, що суттєво впливає на її матеріальний стан та обмежує можливість самостійно повною мірою забезпечувати всі зростаючі потреби дитини. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить збільшити розмір стягуваних аліментів з 400 грн до 4000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.
Ухвалою суду від 30.03.2026 було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 04.05.2026, яке надалі було відкладено на 04.06.2026, у зв`язку з неявкою відповідача.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, у якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні виммоги підтримала та просила їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення за адресою зареєстрованого місця проживання, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому судом, у відповідності до статті 280 ЦПК України, проведено розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено заочне рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 18.05.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Теропільської області, актовий запис № 03.
13.03.2013 Теребовлянським районним судом Тернопільської області ухвалено рішення у справі №606/226/13-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 30.01.2013.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012544068, сформованого 17.10.2024, ОСОБА_3 , з 07.08.2010 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Із копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_1 також зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання та отримує пенсію, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 від 06.11.2024, довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 438714 від 24.02.2022, індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 38 від 09.01.2019 та довідкою про доходи № 6935 9695 8876 2960.
До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
В силу статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено, що з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2 817 грн, для дітей віком від 6 до 18 років 3 512 грн.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Вищезазначене узгоджується із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу статтей 181,192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
При цьому, під час розгляду цивільної справи № 415/4386/16-ц (постанова від 10 липня 2019 року) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Тобто, правовою підставою для збільшення чи зменшення розміру аліментів, яке може відбуватись в тому числі шляхом зміни способу їх присудження, є відповідна зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я одержувача чи платника аліментів.
Згідно з роз`ясненнями пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, право дитини на належне матеріальне забезпечення, а також стан здоров`я та матеріальне становище сторін, зокрема те, що стан здоров`я позивача змінився, вона є особою з інвалідністю ІІ групи, суд вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 400 грн до 4000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
У відповідності до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку статті 141 ЦПК України.
На підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 1331,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись статтями 4, 12, 141, 247, 265, 430 ЦПК України, статтями 180, 182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів задовольнити.
Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13.03.2013 у справі № 606/226/13-ц.
Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп. на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Повний текст рішення суду складено 04.06.2026.

Суддя А.В.Мельник