Справа №950/3351/25 	
Номер провадження 22-ц/816/1698/26 	
Категорія - 41 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Петен Я.Л. (суддя-доповідач), суддів: Замченко А.О., Черних О.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 30 грудня 2025 року, ухваленого у складі судді Бакланова Р.В. у м. Лебедині Сумської області, 
у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У жовтні 2025 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі – АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом.
Свої вимоги мотивувало тим, що 28 грудня 2021 між банком та відповідачем укладено кредитний договір № 2002058825902, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у сумі 20000 грн. 
Відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 03 липня 2025 року утворилася заборгованість в сумі 31835 грн 06 коп., з яких: 18887 грн 09 коп. – заборгованість за кредитом та 12947 грн 97 коп. - заборгованість за відсотками.
Посилаючись на вказані обставити, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитними договорами у сумі 31835 грн 06 коп. та судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп.
Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 30 грудня 2025 року позовну заяву АТ «ПУМБ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 2002058825902 від 28 грудня 2021 року в сумі 31835,06 грн, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн, всього 34257 грн 46 коп.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 31835 грн 06 коп. 

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що вона від позивача не отримувала ніяких претензій та позовної заяви з документами, які б підтверджували позовні вимоги. Також вона не була обізнана про розгляд справи в Лебединському районному суду Сумської області. 
Вказує, що вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції врахував позицію сторони позивача та належним чином не перевірив зібрані по справі докази. Суд не прийняв до уваги, що відповідно до положень ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, а укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.
Зазначає, що договір про надання споживчого кредиту укладається в письмовій формі, один з оригіналів передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. У даному випадку кредитодавець не довів, що ним вручено їй оригінал спірного договору.
Отже вважає, що кредитний договір є неукладеним (не відбувся), що тягне за собою відповідні наслідки.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справ
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що відповідно до ч. 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

28 грудня 2021 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання останньою заяви № 2002058825902 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 13 зв. - 14). 
За змістом вказаної заяви ОСОБА_1 підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила, що дає свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах.
За умовами договору АТ «ПУМБ» відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок у гривнях та надає кредитну картку із встановленим кредитним лімітом 20000 грн, реальна річна процентна ставка складає 47,88%, платіжна дата 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту 12 місяців, зі спливом якого кредитний ліміт кожного разу продовжується на такий самий строк за відсутності заперечень будь-якої із сторін.
28 грудня 2021 року ОСОБА_1 підписала також паспорт споживчого кредиту (а.с. 14 зв.).
Позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, було надано Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції з 01 листопадам 2021 року, яка не містить підпису ОСОБА_1 (а.с. 16-22).
Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту за кредитним договором № 2002058825902 від 28 грудня 2021 року розмір кредитного ліміту неодноразово змінювався, зокрема остання зміна відбулася 03 березня 2023 року на збільшення ліміту до 20000,00 грн (а.с. 25).
Із виписки по рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ «ПУМБ», слідує, що відповідач у період з 28 грудня 2021 року до 03 липня 2025 року користувалася кредитними коштами, зокрема оплачувала покупки, частково погашала заборгованість, тощо (а.с. 27-28).
Із наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2002058825902 від 28 грудня 2021 року становить 31835 грн 06 коп., з яких: 18887 грн 09 коп. - заборгованість за кредитом, 12947 грн 97 коп.- заборгованість за процентами (а.с. 25 зв. – 26 зв.).
Позивачем направлено письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона вказала, де зазначено, що, відповідно до умов договору № 2002058825902, станом на 03 липня 2025 року, заборгованість складає 31835 грн 06 коп., яку необхідно погасити протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа (а.с. 22 зв. - 23).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Матеріалами справи підтверджується, що 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву № 2002058825902, в якій сторонами погоджено умови кредитування, в тому числі відсоткову ставку у розмірі 47,88%. У самій підписаній відповідачем заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування викладені усі суттєві умови, притаманні кредитному договору, зокрема сума кредиту та розмір процентів за користування кредитними коштами, що виключає необхідність звертатися до інших документів банку (Публічної пропозиції тощо) для з`ясування змісту спірних правовідносин. 
З доданої банком виписки по рахунку слідує, що ОСОБА_1 активувала картку та активно користувалася кредитними коштами (переведення коштів між картками, операції покупки через POS-термінал, поповнення мобільного телефону, погашення кредиту тощо).
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
З урахуванням вимог п.п. 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (зі змінами), надана позивачем виписка з особового рахунку відповідача та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами у справі, оскільки виписка містить інформацію про рух коштів по рахунку відповідача, усі операції за кредитом із зазначенням суми, дати проведення операції та чіткою вказівкою призначення проведеної операції, а розрахунок заборгованості відображає суми сплаченого як основного боргу, так і суми сплачених щомісячних процентів.
З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2002058825902 від 28 грудня 2021 року становить 31835 грн 06 коп., з яких: 18887 грн 09 коп. - заборгованість за кредитом, 12947 грн 97 коп. - заборгованість за процентами.
ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявленого банком розміру заборгованості та власного контррозрахунку.
Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором№ 2002058825902 від 28 грудня 2021 року в сумі 31835 грн 06 коп.
Безпідставними є посилання відповідача в апеляційній скарзі на неотримання нею позовної заяви, оскільки позивачем позовна заява направлялася ОСОБА_1 на адресу її місця проживання (реєстрації), яку вона вказала у заяві на отримання кредиту (а.с. 8-10).
Доводи апеляційної скарги про необізнаність відповідача про розгляд цієї справи в Лебединському районному суді Сумської області не заслуговують на увагу колегії суддів та спростовуються матеріалами справи, зокрема рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 45).
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір укладається у письмовій формі, а укладений з недодержанням письмової форми договір є нікчемним, оскільки відповідачем не доведено укладення кредитного договору із порушенням вимог закону та наявність обставин, які відповідно до положень статей 203 та 215 ЦК України є підставами для визнання його недійсними. Виходячи із презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України, ч. 3 ст. 215 ЦК України) обов`язок доказування недійсності правочину покладається на сторону, яка його оспорює, проте таких доказів відповідачем надано не було. У судовому порядку умови укладеного кредитного договору недійсними не визнавалися. 
Відповідачем не надано суду доказів того, що її персональні дані (паспортні дані, РНОКПП тощо) були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від її імені. Також до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій позичальник не зверталася. 
Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який загалом правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване рішення суду.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (частина перша статті 374 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 375 ЦПК України).
Висновки суду апеляційної інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги за результатами апеляційного перегляду рішення, свідчать про те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Висновки суду щодо судових витрат

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України).
Оскільки апеляційна скарга залишена апеляційним судом без задоволення, то відсутні підстави для відшкодування заявнику апеляційної скарги судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 259, 367, 374, 376, 381-384, ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 30 грудня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий -  	Я.Л. Петен	

Судді: А.О. Замченко 

О.М. Черних