Справа № 395/505/26 
Провадження № 1-кп/395/58/2026  
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року	м. Новомиргород	

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/58/2026, що зареєстроване в ЄРДР 01.01.2026 року за № 12026121250000001 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, непрацюючої, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2025 року приблизно о 12 години 00 хвилин, ОСОБА_6 достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 793/2025 від 20 жовтня 2025 року продовжено строком на 90 діб, перебувала поряд з магазином «Маркетопт», який розташований по вул. Андрія Гурічева, 37/6, м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, де на парковці біля магазину побачила банківську картку з номером № НОМЕР_1 , видану ПАТ «МТБ БАНК» на ім`я ОСОБА_7 , та в цей момент у неї раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення майна потерпілої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи вказану банківську картку, здійснила розрахунок в наступних магазинах, а саме: супермаркеті «Континент», що розташований в м. Новомиргород по вул. Андрія Гурічева, 48, на загальну суму 839 гривень; в магазині «Маркетопт», що розташований в м. Новомиргород по вул. Андрія Гурічева, 37/6, на загальну суму 509,90 гривень; на АЗС «Люкспромгаз», що розташована в м. Новомиргород по вул. Перемоги, 41/5, на загальну суму 545 гривень; в магазині «М`ясоМаркет», що розташований в м. Новомиргород по вул. Андрія Гурічева, 52, на загальну суму 1191,81 гривень; в аптеці «Оптових цін», що розташована в м. Новомиргород по вул. Соборності, 103а, на загальну суму 291,70 гривень; у МАФ «Ятрань» в м. Новомиргород по вул. Андрія Гурічева на суму 429,98 гривень; в магазині продуктів «Продуктовий», що розташований в м. Новомиргород, по вул. Вокзальна, 1, на суму 90 гривень, а всього на загальну суму 3897,39 гривень.
Після чого, ОСОБА_6 викрадене майно обернула на свою користь та розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3897,39 гривень.
Крім того, 31 грудня 2025 року приблизно о 12 години 00 хвилин, ОСОБА_6 перебувала поряд з магазином «Маркетопт», який розташований по вул. Андрія Гурічева, 37/6, м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, де на парковці біля магазину побачила банківську картку з номером № НОМЕР_1 , видану ПАТ «МТБ БАНК», яка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього і спеціального платіжного засобу, та у неї раптово виник злочинний намір на її викрадення. 
Після чого, ОСОБА_6 , умисно, таємно викрала вказану банківську картку, видану ПАТ «МТБ БАНК» № НОМЕР_1 , на ім я ОСОБА_7 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1 п. 15.2, ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також згідно примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, підтверджує та посвідчує певні факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру, видані повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити. 
Таким чином, ОСОБА_6 незаконно заволоділа офіційним документом потерпілої ОСОБА_7 та позбавила останню можливості використовувати зазначену картку за призначенням та викраденим офіційним документом на ім`я ОСОБА_7 розпорядилася на власний розсуд.
У процесі підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_6 та прокурором, та відповідно надав саму письмову угоду. 
Обвинувачена ОСОБА_6 в ході розгляду у справі свою вину визнала повністю, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Захисник не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості та просила призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком.
Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 09 березня 2026 року, ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання вигляді: за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду, та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку, поклавши на неї обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Підстави для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 березня 2026 року, що укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 12026121250000001.
ОСОБА_8  визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання у вигляді:
- 5 (п`яти) років позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України;
- 1 (одного) року пробаційного нагляду за ч. 1 ст. 357 КК України.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у 1 (один) рік. 
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженій, захиснику, прокурору та потерпілій.

Суддя 	ОСОБА_1