Справа № 711/4413/26
Номер провадження 1-кп/711/407/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 12026255330000227 від 02.04.2026, за обвинуваченням:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , судимого вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.09.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком 1 рік, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 28.03.2026 близько 17 години 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 335, під час раптово виниклого конфлікту зі своїм сусідом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень, тобто на посягання на здоров`я іншої людини, перебуваючи в положенні стоячи навпроти потерпілого, наніс останньому один удар кулаком лівої руки в область губ.
Внаслідок вчинення своїх протиправних дій, ОСОБА_2 заподіяв потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів верхньої губи, рани слизової оболонки верхньої губи та травматичні ушкодження відділам коронкових частин 11 та 21 зубів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Під час досудового розслідування ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового слідства, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , надав заяву, в якій зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, згоден із встановленими слідством обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_3 під час досудового слідства надав заяву, в якій зазначив, що згоден із встановленими слідством обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Тому, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.
За таких обставин, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, доведена повністю.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
В якості даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_2 на спеціальному обліку у КНП «ЧОПНД Черкаської обласної ради» у лікаря психіатра та лікаря - нарколога в КНП «ЧОНД Черкаської обласної ради» не перебував, але лікувався у 2024 році з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів. Стан відміни неускладнений», раніше судимий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не являється особою з інвалідністю.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує, що вчинене правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжуючих покарання.
Враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. З урахуванням того, що ОСОБА_2 щиро розкаявся у вчиненні кримінального проступку, суд вважає необхідним та достатнім призначити йому покарання у вигляді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, що сприятиме досягненню мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України. 
Підстав для застосування положень ст.69, 69-1 КК України судом не встановлено.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за нове кримінальне правопорушення, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 25.06.2018 справа № 511/37/16-к, постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 справа № 310/3080/16-к, постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 128/5484/13-к.
Оскільки ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення до відбуття покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.09.2025, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України. 
За інформацією Придніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Черкаській області від 24.04.2026 № 1481/3413/1-26, станом на 24.04.2026 невідбута частина покарання ОСОБА_2 за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.09.2025 становить 6 місяців 20 днів пробаційного нагляду.
Згідно з положеннями ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Отже, закріплені у ч. 3 ст. 72 КК України норми не тільки не виключають можливості застосування положень статей 70, 71 КК щодо призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч. 3 ст. 72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу чи позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.09.2025 року у виді пробаційного нагляду строком 6 (шість) місяців, з покладеними на підставі п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України на нього обов`язками, до покарання у вигляді штрафу, призначеного за цим вироком. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу підлягає самостійному виконанню.
Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. 
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК,-

УХВАЛИВ:
Визнати  ОСОБА_2  винним у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.09.2025 року у виді 6 (шести) місяців пробаційного нагляду, та остаточно призначити  ОСОБА_2  покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн., та пробаційного нагляду строком 6 (шість) місяців, з покладеними на підставі п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України на нього обов`язками: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу). Покарання у виді штрафу, із урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.
Запобіжний захід  ОСОБА_2  до набрання вироком законної сили - не обирати.
Речові докази по справі: висновок судово-медичної експертизи №02-01/265 від 20 квітня 2026, висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №02-01/224 від 01 квітня 2026 року, консультаційний висновок спеціаліста за формою №028/о від 28 березня 2026 та диск з відеозаписом, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. 
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч. 1ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: 	ОСОБА_1