ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/36666/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПОЛІПАК" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року (суддя 1-ї інстанції Калугіна Н.Є.) в адміністративній справі №160/36666/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПОЛІПАК" про стягнення податкового боргу,- 

ВСТАНОВИВ:
16.12.2025 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПОЛІПАК" про стягнення податкового боргу у розмірі 364712,02грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача податкового боргу, не сплаченого у встановлений законоавством строк.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року позов задоволено.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не встановив наявності права у податкового органу на стягнення податкового боргу. Так позивачем була сплачена сума боргу визначена у податковій вимозі, а нову податковий орган не приймав. Крім того, суд не перевірив розрахунок податкового боргу.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Матеріали справи містять докази наявної суми податкового боргу, направлення платнику податків вимоги. Оскільки сума боргу товариством не сплачена, податковий орган звернувся до суду із цим позовом. Крім того, доводи відповідача про сплату суми податкового боргу, що зазначена у податковій вимозі є безпідставними, оскільки суми боргу погашаються в порядку черговості.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податків перебуває Товариство з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПОЛІПАК" (код ЄДРПОУ 24429825).
В інтегрованих картках платника податків обліковується незаявлений до стягнення податковий борг:
1. Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 363 692,002 грн,згідно:
- податкова декларація №9034832893 від 20.02.2024 терм.спл. 01.07.2024 на суму 11430,91 грн; 
- податкова декларація №9034832893 від 20.02.2024 терм.спл. 30.07.2024 на суму 13842.22 грн;
- податкова декларація №9034832893 від 20.02.2024 терм.спл. 30.08.2024 на суму 13842,22 грн; 
- податкова декларація №9034832893 від 20.02.2024 терм.спл. 30.09.2024 на суму 13842,22 грн;
- податкова декларація №9034832893 від 20.02.2024 терм.спл. 30.10.2024 на суму 13842.22 грн;
- податкова декларація №9034832893 від 20.02.2024 терм.спл. 02.12.2024 на суму 13842,22 грн; 
- податкова декларація №9034832893 від 20.02.2024 терм.спл. 30.12.2024 на суму 13842,22 грн; 
- податкова декларація №9034832893 від 20.02.2024 терм.спл. 30.01.2025 на суму 13842,26 грн; 
- податкова декларація №9038909672 від 20.02.2025 терм.спл. 03.03.2025 на суму 15503,27 грн;
- податкова декларація №9038909672 від 20.02.2025 терм.спл. 31.03.2025 на суму 15503,27 грн; 
- податкова декларація №9038909672 від 20.02.2025 терм.спл. 30.04.2025 на суму 15503,27 грн; 
- податкова декларація №9038909672 від 20.02.2025 терм.спл. 30.05.2025 на суму 15503,27 грн;
- податкова декларація №9038909672 від 20.02.2025 терм.спл. 30.06.2025 на суму 15503,27 грн;
- податкова декларація №9038909672 від 20.02.2025 терм.спл. 30.07.2025 на суму 15503,27 грн;
- податкова декларація №9038909672 від 20.02.2025 терм.спл. 01.09.2025 на суму 15503,27 грн; 
- податкова декларація №9038909672 від 20.02.2025 терм.спл. 30.09.2025 на суму 15503,27 грн; 
- податкова декларація №9038909672 від 20.02.2025 терм. спл. 30.10.2025 на суму 15503,27 грн; 
- Пеня, нарахована згідно ст. 129 ПКУ на загальну суму 100 332,83 грн.;
2. Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 1 020,00 грн, а саме, згідно:
- ППР №0/60416/2411 від 25.09.2024 терм.спл. 06.12.2024 на суму 1 020,00 грн; (штрафна санкція).
У зв`язку із наявністю у відповідача податкового боргу контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 24.04.2023 №0007018-1305-0436 на суму податкового боргу у розмірі 243147,85 грн, яку направлено відповідачу на його податкову адресу, та вручено одержувачу 13.05.2023 року.
Оскільки суми податкового боргу не були сплачені, податковий орган звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість та доведеність.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з огляду на наступне.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Так при вирішенні позову про стягнення податкового боргу у відповідний спосіб здійснюється перевірка дотримання контролюючим органом вимог, передбачених ПК України, які надають право контролюючому органу звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. (п. 95.3. ст. 95 ПК України)
Згідно з п. 95.4. ст. 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Отже, положеннями ст. 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених п. 95.2 ст. 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу. Так, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу; податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до приписів п. 59.5. ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Отже нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу.
Суд зауважує, що у справах про стягнення боргу предметом доказування підлягають обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, зокрема, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, факту сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання в добровільному порядку, факту направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
Як свідчать встановлені обставини справи, згідно інтегрованої картки платника податків, за Товариством з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПОЛІПАК" обліковується незаявлений до суду податковий борг на загальну суму 363692,002грн, що складається з сум самостійно задекларованої орендної плати, пені, за сум податкового повідомлення-рішення.
Сума боргу є узгодженою.
Як вже було зазначено судом апеляційної інстанції, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). (п. 59.5. ст. 59 ПК України.
Податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення та до моменту його повного погашення за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Проте у разі зміни суми податкового боргу, зокрема його збільшення, нормами Податкового кодексу України не передбачено обов`язку контролюючого органу повторно формувати та вручати платнику податків податкову вимогу. Аналогічна правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 12 червня 2018 року (справа № 810/2533/16), від 19 лютого 2019 року (справа № 818/1117/16), від 04 березня 2019 року (справа №2а-6053/11/1070), від 25 лютого 2020 року (справа №1340/5767/18).
Згідно матеріалам справи податковим органом була сформована податкова вимога від 24.04.2023 №0007018-1305-0436 на суму податкового боргу у розмірі 243147,85 грн, яку направлено відповідачу на його податкову адресу, та повернуто на адресу контролюючого органу з відміткою про отримання 13.05.2023 року. Також контролюючим органом ППР №0/60416/2411 від 25.09.2024 направлення відповідачу на його податкову адресу, та повернуто на адресу контролюючого органу з відміткою: “за закінченням встановленого строку зберігання”.
Доказів того, що податковий борг з цього часу у відповідача перервався, суду подано не було. Погашення податкового боргу не в повному обсязі не вимагає повторного надсилання податкової вимоги.
Таким чином доводи скаржника про відсутність сформованої нової вимоги, не ґрунтується на приписах ПК України.
Щодо зауважень скаржника про нездійснення перевірки судом розрахунку боргу, колегія суддів зазначає наступне.
Доводи сторони про незгоду з сумою боргу не можуть бути лише заявленими, а повинні бути обґрунтованими з посиланням на певний розрахунок та докази.
Позивач звертаючись до суду з цим позовом навів розрахунок боргу у позові та надав докази цьому.
Оскільки скаржник не наводить свого розрахунку неправильності визначеної суми податкового боргу на час звернення позивачем до суду із цим позовом, підстави для ствердження у його неправильності відсутні.
З огляду на зазначене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ПОЛІПАК" – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року в адміністративній справі №160/36666/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак