ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/2251/26
381/2422/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Гапонюк І.В.,
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовною заявою Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю,- 

ВСТАНОВИВ:
22.04.2026 року представник позивача звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю, посилаючись на те, що відповідач був зареєстрований у структурному підрозділі Київського обласного центру зайнятості – Фастівською філією КОЦЗ 01.09.2025 року, як такий що шукає роботу. Враховуючи про відсутність підходящої роботи та поданої ОСОБА_1 заяви від 01.09.2025 року йому було надано статус безробітного та на підставі його особистої заяви від 01.09.2025 року призначено допомогу по безробіттю. 
Відповідно до п. 4.2.7 Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 11.09.2025 № 10762591100001 та додатку 2 до нього відповідач під особистий підпис був ознайомлений з правами та обов`язками, а також зобов`язався інформувати позивача протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повернути суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг.
Службою зайнятості було отримано інформацію яка потребувала перевірки у зв`язку з чим 24.11.2026 року прийнято рішення про призупинення виплати допомоги по безробіттю.
В ході обміну інформацією було отримано дані від ПФУ про працевлаштування ОСОБА_1 з 08.10.2025 року до ТОВ «Монтрейд Авто» про що ОСОБА_1 не було повідомлено службу зайнятості.
За період перебування на обліку в службі зайнятості (з 01.09.2025 року по 21.11.2025 року) ОСОБА_1 було нараховано та виплачено матеріальне забезпечення на загальну суму 21333,34 грн.
З 21.11.2025 року реєстрацію ОСОБА_1 було припинено у зв`язку із невідвідуванням протягом 30 робочих днів з дня, наступного за днем останнього підтвердження (відвідування) та припинено виплату допомоги по безробіттю. В подальшому директором Фастівської філії КОЦЗ 03.03.2026 року прийнято наказ № 28/19-01-23 та прийнято рішення в ПК особи про повернення ОСОБА_1 виплаченої допомоги по безробіттю за період з дати повернення ОСОБА_1 виплаченої допомоги по безробіттю за період з дати працевлаштування – 08.10.2025 року по дату припинення виплати допомоги – 21.11.2025 року в сумі 11526,89 грн.
05.03.2026 року відповідачу було направлено претензію за № 744/07.01/01-36, яку згідно Трекінгу Укрпошти вручено відповідачу 17.03.2026 року. Претензія залишилася без реагування, суму заборгованості відповідач не сплатив.
Просять стягнути з відповідача незаконно одержану допомогу по безробіттю в сумі 11526,89 грн та судовий збір. 
Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2026 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 
В судове засідання представник позивача не з`явилася, через підсистему «Електронний суд» надіслали заявуя про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що він не працевлаштовувався на вказане підприємство. Просив у задоволені позову відмовити. 
Заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. 
При розгляді справи, судом встановлено, що 01.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівської філії Київського обласного центру зайнятості з заявами про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю та про надання статусу безробітного.
Згідно п. 4.2.7 Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 11.09.2025 року № 10762591100001 ОСОБА_1 ознайомився з правами та обов`язками, а також зобов`язався інформувати позивача протягом трьох робочих днів про обставини, що впливають на припинення реєстрації безробітного, у разі необхідності та відповідно до законодавства повернути суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг, що підтверджується його особистим підписом.
В ході обміну інформацією між позивачем та Пенсійного Фонду України отримано дані про працевлаштування ОСОБА_1 з 08.10.2025 року до ТОВ «Монтрейд Авто».
Згідно Акту № 8 від 27 лютого 2026 року Фастівської філії Київського центру зайнятості про розслідування страхових випадків та обґрунтованості призначення і виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття встановлено, що ОСОБА_1 працевлаштувався з 08.10.2025 року до ТОВ «МОНТРЕЙД АВТО», про що не повідомив службу зайнятості, що призвело до неправомірного отримання ним допомоги по безробіттю за період з 08.10.2025 року по 20.11.2025 року. 
05.03.2026 року позивачем направлено на адресу відповідача Претензію за № 744/07.01/01-36, яку згідно Трекінгу Укрпошти вручено відповідачу 17.03.2026 року. Відповідачем кошти не повернуто.
Згідно розрахунку Фастівської філії КОЦЗ, ОСОБА_1 за період з 01.09.2025 року по 21.11.2025 року було нараховано та виплачено матеріальне забезпечення на загальну суму 21333,34 грн.
За період з 08.10.2025 року з дати працевлаштування відповідача до ТОВ «МОНТРЕЙД АВТО» по 21.11.2025 року по дату припинення виплати допомоги, сума нарахованої та виплаченої допомоги по безробіттю становить 11526,89 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» одним з принципів страхування на випадок безробіття є обов`язковість страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. 
Частиною 1 статті 4 передбачено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці.
Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є допомога по безробіттю.
Частиною 2 статті 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.
Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та випадок безробіття» передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття далі - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. 
Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13 лютого 2009 року, Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) у разі, коли під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації. Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади.
Згідно з пп.2 п. 1 розділу V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 № 613, Виплата допомоги по безробіттю припиняється в разі припинення реєстрації безробітного з підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 (з дня припинення реєстрації або в разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості).
Згідно статті 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 198, Центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня: початку зайнятості особи (крім участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру, зайнятості працею, пов`язаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів) - забезпечення роботою самостійно.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що позивачем вчинено дії щодо встановлення обставин, які впливають на порядок виплати матеріальної допомоги по безробіттю, прийнято рішення в межах повноважень та відповідно до встановленого порядку та з визначених законом підстав про повернення допомоги по безробіттю.
Відповідачем заперечується факт його працевлаштування до ТОВ «МОНТРЕЙД АВТО», однак доказів надано суду не було. 
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. 
Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
На підставі викладеного, дослідивши письмови матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача коштів у сумі 11526,89 грн, є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3328,00 грн судового збору.
Керуючись ст. 4,11,12,13,76-81,89,141,263,265,268,280-282 ЦПК України, Законом України «Про зайнятість населення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд

УХВАЛИВ:
Позов Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 користь Київського обласного центру зайнятості, місцезнах.: м. Київ, пров. Будівельників, 5-А, код ЄДРПОУ 03491085,незаконно одержану допомогу по безробіттю в сумі 11526,89 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення повного тексту рішення.
Повний текст рішення проголошено 02.06.2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей