ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/2413/25
Провадження № 2/505/1541/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року         місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді   Дзюбинського А.О.,
за участю:
секретаря судового засідання  Антонюк Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Подільського міськрайонного суду Одеської області в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: на стороні відповідача ОСОБА_2 , на стороні позивача ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи
Позовна заява
Позивач  ОСОБА_1 звернувся до Подільського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з усього належного йому рухомого і нерухомого майна, що був накладений у виконавчому провадженні № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.
У провадженні Подільського ВДВС перебувають 4 (чотири) виконавчих провадження, в яких позивач є боржником, а саме: виконавчі провадження № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , та виконавчі провадження № НОМЕР_11 та № НОМЕР_12 щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 .
Військова частина НОМЕР_1 , де він проходить службу за контрактом, систематично здійснювала відрахування із заробітної плати військовослужбовця у розмірі 50%. Про ці відрахування до Подільського ВДВС регулярно надсилався звіт про здійснені відрахування та виплати.
Протягом березня 2025 року позивач здійснив спробу зняти з обліку належний йому транспортний засіб (автомобіль). Проте за результатами звернення, державним реєстратором було надано відмову у проведенні зазначеної процедури. Причиною відмови стало виявлення факту накладення арешту та заборони відчуження як на рухоме, так і на нерухоме майно позивача.
Позивачу було повідомлено, що у зв`язку з тим, що сукупний розмір стягнення аліментів перевищує 50 відсотків його доходу, стягнуті кошти із заробітної плати в межах виконавчих проваджень № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12 не покривають повністю вимоги стягувачів за виконавчими документами. 
Зважаючи на викладені обставини, зокрема сумлінне виконання позивачем своїх аліментних зобов`язань, об`єктивні законодавчі обмеження щодо максимального розміру відрахувань із заробітної плати, що унеможливлюють повне покриття нарахованої заборгованості, а також бездіяльність виконавчого органу щодо врегулювання ситуації та її негативних наслідків, позивачем прийнято рішення про звернення до суду з позовною заявою про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна позивача. 
Відзив на позов
Начальник Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Балєв О. відповідно до відзиву на позов просив суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, зазначивши наступне.
Зазначає, що виконавчі провадження № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12 державним виконавцем об`єднано у одне зведене виконавче провадження АСВП № НОМЕР_13.
Правових підстав для зняття арешту з майна боржника у державного виконавця не має, оскільки існує несплачена заборгованість по аліментам в сумі 509 196,41 грн за чотирма виконавчими провадженнями, які об`єднано у зведене виконавче провадження АСВП № НОМЕР_13, хоча рішення і забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника шляхом утримання аліментів із заробітної плати оскільки боржник є військовослужбовцем.
Про наявність несплаченої заборгованості за аліментами, боржник був обізнаний, оскільки державним виконавцем надавалась відповідь про причини незняття арешту з його майна.
Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
ОСОБА_2 відповідно до письмових пояснень на позов просила суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, зазначивши наступне.
Зазначає, що позивач має у власності дві земельні ділянки та автомобіль. Наявність вищезазначеного майна та пристойної заробітної плати свідчить про досить високий рівень матеріального стану позивача і спроможність погасити заборгованість зі сплати аліментів у повному розмірі самостійно або за допомогою надання доступу до свого майна державному виконавцю задля його реалізації для погашення заборгованості. Нічого з вищезазначеного позивачем не було зроблено (навіть частково), що протилежно до його твердження про відсутність умислу та вжиття всіх можливих заходів з його боку для погашення заборгованості. Жодного заходу з боку позивача для погашення заборгованості вжито не було.
Також позивач зазначає про те, що забезпечує інші потреби дітей у міру можливостей, окрім відрахувань із заробітної плати, та вживає всіх залежних від нього заходів для належного забезпечення дітей. Це твердження є правдивим тільки щодо однієї дитини - сина ОСОБА_4 . Так як позивач та третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 перебувають у офіційно зареєстрованому шлюбі, проживають однією сім`єю та спільно виховують сина ОСОБА_4 .
Позивачем не було надано суду жодного доказу, який би підтверджував те, що він сумлінно виконує свої батьківські обов`язки щодо сина ОСОБА_5 , забезпечує його інші потреби у міру можливостей (окрім відрахувань із заробітної плати), та вживає всіх залежних від нього заходів для належного забезпечення сина ОСОБА_5 .
Відповідно вважає таким, що суперечить законодавству України та не відповідає інтересам та правам дитини, які прямо передбачені міжнародним та національним законодавством, зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна позивача у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_9 до повного погашення заборгованості у даному виконавчому провадженні.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 29.07.2025 позовну заяву залишено без руху.
05.08.2025 позивачем на виконання ухвали суду від 29.07.2025 усунуто недоліки позову та надано квитанцію про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 06.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.
18.08.2025 ОСОБА_2 подано заяву про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
20.09.2025 представником відповідача подано відзив на позов.
27.10.2025 позивачем у підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 27.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3 
05.02.2026 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 подано письмові пояснення на позовну заяву.
23.04.2026 позивачем подано клопотання про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 24.04.2026 задоволено клопотання позивача про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.
06.05.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.
Судовий розгляд справи
Судом вживалися заходи для забезпечення участі позивача у судовому засіданні 06.05.2026 в режимі відеоконференції, однак через технічну неможливість встановлення з`єднання участь позивача забезпечити не вдалося, тому справа розглянута за його відсутності. 
Представник Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та третя особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. 
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
19.11.2021 судовим наказом Балтського районного суду Одеської області у справі № 493/1293/21 стягнуто з  ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 11.10.2021 і до досягнення повноліття сином ОСОБА_5 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
08.12.2021 постановою державного виконавця Балтського ВДВС відкрито виконавче провадження № НОМЕР_9 з виконання судового наказу у справі № 493/1293/21.
23.12.2021 Балтським районним судом Одеської області видано виконавчий лист № 493/1257/21 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на її утримання до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 29.09.2021 до 01.08.2024.
12.01.2022 постановою державного виконавця Балтського ВДВС відкрито виконавче провадження № НОМЕР_10 з виконання виконавчого листа № 493/1257/21.
15.05.2023 судовим наказом Котовського міськрайонного суду Одеської області у справі № 505/1615/23 стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.05.2023 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
23.05.2023 постановою державного виконавця Подільського ВДВС відкрито виконавче провадження № НОМЕР_11 з виконання судового наказу у справі № 505/1615/23.
15.03.2024 Котовським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист № 505/1616/23 про стягнення з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 коштів на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02 травня 2023 року та до досягнення сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
26.03.2024 постановою державного виконавця Подільського ВДВС відкрито виконавче провадження № НОМЕР_12 з виконання виконавчого листа № 505/1616/23.
Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів боржник ОСОБА_1 станом на 01.09.2025 має сукупний розмір заборгованості: за виконавчим провадженням № НОМЕР_9 у розмірі 209 515,26 грн, за виконавчим провадженням № НОМЕР_12 у розмірі 100 100,71 грн, за виконавчим провадженням № НОМЕР_11 у розмірі 199 580,44 грн, за виконавчим провадженням № НОМЕР_10 заборгованість відсутня.
07.05.2024 постановами державного виконавця Подільського ВДВС у виконавчих провадженнях № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .
Оскільки позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , стягнення аліментів в рамках виконавчих проваджень здійснюється військовою частиною НОМЕР_2 на підставі постанов державних виконавців, на підтвердження чого позивачем подано звіти про здійснені відрахування та виплати.
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Подільським відділом державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України є відносини у сфері примусового виконання судових рішень, які пов`язані із правовими підставами для подальшого збереження арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, накладеного у межах виконавчих проваджень про стягнення аліментів, за умови наявності заборгованості. 
Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до пункту 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).
Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. 
Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Відповідно до частини 2 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. У разі якщо розмір заборгованості боржника перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець зобов`язаний винести постанову про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.
Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчих провадженнях № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12.
У даній справі має місце накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника у зв`язку із наявною у останнього заборгованістю зі сплати аліментів, сукупний розмір якої станом на 01.09.2025 становить 509 196 грн 41 коп.
Оскільки забезпечення виконання рішення, яким передбачено стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів, має бути реальним, а не декларативним, то арешт майна боржника застосовується для забезпечення такого виконання, і гарантії його виконання до досягнення дітьми повноліття в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, повинні бути беззаперечними.
Сам по собі факт здійснення регулярних відрахувань із заробітної плати позивача не свідчить про належне та повне виконання рішень суду, оскільки заборгованість зі сплати аліментів залишається непогашеною. 
Зняття арешту за наявності значної непогашеної заборгованості суперечить меті виконавчого провадження та порушуватиме права і законні інтереси стягувачів та дітей, на утримання яких присуджені аліменти, оскільки арешт майна у даному випадку спрямований на забезпечення реального виконання судових рішень у майбутньому.
З огляду на значний розмір заборгованості понад 509 тис. грн, тривалий характер невиконання рішень та недостатність поточних відрахувань для погашення заборгованості у розумний строк, арешт усього майна є співмірним заходом забезпечення виконання рішень суду. Оскільки заборгованість перевищує суму платежів за три місяці, виконавець не лише має право, а зобов`язаний застосувати заходи примусового виконання, зокрема арешт майна.
За наявного рівня відрахувань погашення заборгованості триватиме тривалий час, що створює ризик порушення права дітей на належне утримання. Найкращі інтереси дитини мають пріоритет перед майновими інтересами боржника. Факт проходження військової служби не звільняє особу від повного та належного виконання аліментних зобов`язань
При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про неправомірність дій державного виконавця при накладенні арешту на майно боржника чи про наявність визначених законом підстав для його зняття.
Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, а також проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутні передбачені законом підстави для зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна позивача, оскільки у межах виконавчих проваджень про стягнення аліментів існує значна непогашена заборгованість, а арешт майна застосований державним виконавцем як захід забезпечення реального виконання судових рішень, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення позову.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частини 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначають, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог позивача, витрати понесені позивачем зі сплати судового збору слід покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: на стороні відповідача ОСОБА_2 , на стороні позивача ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 11.05.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_4 
Відповідач: Подільський відділ державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38701485, місцезнаходження юридичної особи: 66300, Одеська область, м. Подільськ, пр. Шевченка, 16, тел. 380486223590
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_6 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_8 

Суддя
Подільського міськрайонного суду
Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ