Справа № 303/9349/25
Провадження № 1-кп/303/727/25
Рядок стат. звіту - 21 

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
05 травня 2026 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі судді   ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора   ОСОБА_4 ,
обвинуваченої    ОСОБА_5 ,   
потерпілої       ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2025 року за № 12025078040000390, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рені, Одеської області, заміжньої, громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
17 жовтня 2025 року, близько 13 години 10 хвилин, на території ринку «ГІД», що розташований за адресою м. Мукачево, вул. Томаша Масарика, між ОСОБА_5 , 1969 року народження та потерпілою ОСОБА_6 , 1971 року народження виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, використовуючи нігті правої руки, вхопила потерпілу ОСОБА_6 , та, застосовуючи тиск, спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саднини в чоловій ділянці голови по центру, в чоловій ділянці голови справа та в чоловій ділянці голови зліва.
Такі дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто - умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину не визнала та пояснила, що 17 жовтня 2025 року вона разом з чоловіком їхала з кладовища та попросила заїхати на ринок «ГІД». На ринку був затор, тому вони зупинились. Поки автомобілі стояли, ОСОБА_5 вийшла із автомобіля та придбала продукти. Відтак, автомобілі рухались дуже повільно. Інший водій також вийшов із автомобіля щось купити. Чоловік обвинуваченої засигналив. У автомобілі з її боку (пасажирського) вікно було підтягнуте, а з боку чоловіка (водія) приспущене. В цей час поруч на вулиці сидів молодий чоловік та почав крутити пальцем у скроні і нецензурно лаятися в адресу її чоловіка. Тоді її чоловік вийшов з машини і запитав чому він так розмовляє, після чого вони обоє схватились за руки, але не бились, просто тримались. В цей час ОСОБА_6 , нічого не питаючи, підійшла до її чоловіка та вдарила його під око. Відповідно, він її відштовхнув, внаслідок чого вона впала на коліна. Потім вона підійшла до ОСОБА_6 і запитала, чого потерпіла б`є її чоловіка?. Натомість ОСОБА_6 відповіла їй у образливій формі та схопила її за волосся і вдарила по обличчю. Потім жінка, яка стояла поруч, схопила ОСОБА_5 і тримала за спортивний костюм весь час. Її чоловік, побачивши, що обвинувачену б`ють, відштовхнув молодого чоловіка, з яким у них був конфлікт, від чого той упав на сідниці. Далі він схопив ОСОБА_6 за волосся і відтягнув від ОСОБА_5 . Коли її чоловік тягнув ОСОБА_6 , то нігтем подряпав її в частині лоба. Після чого вони з її чоловіком сіли в машину і поїхали. Будь-яких тілесних ушкоджень потерпілій вона не наносила, але фактично захищалась від неї. Не пам`ятає чи подряпала потерпілу, чи ні. 
Заявлений цивільний позов не визнає повністю, оскільки вважає його безпідставним з огляду на те, що вона не вчиняла кримінального правопорушення.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, така підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_6  в судовому засідання показала, що 17.10.2025 близько 13:00 години вона стояла на торгівельній точці на ринку «ГІД». В певний момент вона почула крити свого сина, інших людей, а також звукові сигнали машин. Підійшовши до автомобіля, побачила, що її син ОСОБА_8 лежить на землі, а над ним стоїть на той час незнайомий для неї чоловік. Як їй стало відомо в подальшому – це чоловік обвинуваченої. Щоб захистити сина, вона підбігла і потягнула чоловіка обвинуваченої за кофту. Натомість останній розвернувся і вдарив її з правого боку по голові, після чого вона впала на ліве коліно. Після цього вона підвелась і тоді ОСОБА_5 вийшла з автомобіля та почала її обзивати нецензурною лайкою, зачепила її руками, внаслідок чого подряпала нігтями її обличчя. Чоловік обвинуваченої після цього схопив її за волосся і відтягнув назад, внаслідок чого вона знову впала на задню частину тіла. Потім свідок ОСОБА_9 допомогла їй підвестися, бо в неї сильно текла кров на обличчі. вказала. що ОСОБА_5 їй ударів не наносила та інший тілесних ушкоджень .крім саден на обличчі, не заподіювала.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10  показала суду, що 17 жовтня 2025 року вона стала свідком подій на ринку «Гід», бо теж там працює. Почалося все з того, що утворився затор. Водії почали сигналити. Вона підійшла до одного автомобіля і попросила не сигналити так сильно, бо це не вплине на швидкість. Після цього чоловік обвинуваченої вийшов з автомобіля і почав її обзивати нецензурною лайкою. Тоді хлопець, що торгує збоку ( ОСОБА_11 ) запитав його: «Як ти розмовляєш з жінкою?». В цей момент чоловік обвинуваченої ударив ОСОБА_11 і той упав та втратив свідомість. Потім чоловік обвинуваченої вхопив її за волосся і вдарив по голові. Побачивши ОСОБА_11 на землі, ОСОБА_6 заступилась за сина і спробувала відтягнути чоловіка обвинуваченої. Однак останній штовхнув ОСОБА_6 і та впала на коліна. Після цього обвинувачена ОСОБА_5 вийшла з автомобіля, вхопила ОСОБА_6 на обличчя і подряпала. Вона підійшла підняти ОСОБА_6 , а в це момент чоловік обвинуваченої схватив ОСОБА_6 за волосся і відтягнув її назад. Тоді вона підійшла до ОСОБА_5 щоб зупинити її, але чоловік обвинуваченої підійшов і вдарив свідка по голові вдруге.
Свідок  ОСОБА_12  в судовому засіданні показав, що він є сином потерпілої ОСОБА_6 . Так, 17.10.2025 він працював на ринку «ГІД». Близько 13:00 утворився затор із автомобілів і водії почали сигналити. Свідок ОСОБА_9 торгує поруч біля нього і вона зробила зауваження водію, який сидів у автомобілі марки «Туарег» бежевого кольору, бо він найбільше сигналив без перестану. Водій вийшов і почав погрожувати ОСОБА_9 . Після чого свідок підійшов то цього чоловіка і зробив зауваження з приводу того, у якій неприйнятній формі той розмовляє зі старшою жінкою. Але чоловік у відповідь вдарив його в обличчя, після чого свідок впав і втратив свідомість. Певний період він не міг зрозуміти, що сталося, бо йому крутилось в голові. Потім з`ясувалось, що в нього був струс мозку. Маму свідка, ОСОБА_6 , відвезли в лікарню, а через тиждень викликали на судмедекспертизу. Більше деталей він не пам`ятає.
Дослідженням протоколів слідчих дій та доказів, які надані суду сторонами кримінального провадження, а також оцінкою даних доказів на предмет належності та допустимості, судом встановлено наступне.
Відповідно до рапорту інспектора Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 17.10.2025, 17 жовтня 2025 року о 0 13:31 год., надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , невідомі особи жіночої та чоловічої статі нанесли тілесні ушкодження заявнику та мамі заявника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно з рапортом інспектора Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 17.10.2025, 17 жовтня 2025 року о 19 годині 16 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , лікар приймального відділення повідомила про те, що самостійно звернулась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поверхневими саднами обличчя. Травми нанесли невідомі особи на ринку «ГІД». 
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2025, свідок ОСОБА_10 повідомила, що впізнає особу, яка 17.10.2025 близько 13:10 на території ринку «ГІД» спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_10 чітко впізнає особу зображену на фото №2 (під №2 фото обвинуваченої - ОСОБА_5 )
Відповідно до висновку експерта № 221/2025 від 20.10.2025, у громадянки ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саднини в чоловій ділянці голови по центру; в чоловій ділянці голови справа; в чоловій ділянці голови зліва та синця в ділянці правого колінного суглобу по передній поверхні. Вище вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердого тупогранного предмету, по механізму тертя - ковзання, чим могли бути нігті сторонньої людини та механізму удару (синець), можливе його виникнення внаслідок падіння з висоти власного зросту з наданням тілу певного прискорення (поштовх) та відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров?я і стійку втрату працездатності. По давності виникнення можуть вкладатися в дату події 17.10.2025.
Таким чином, висновок експерта підтверджує факт того, що потерпілій ОСОБА_6 були спричинені легкі тілесні ушкодження, що такі ушкодження могли бути спричинені внаслідок дії твердого тупогранного предмету, по механізму тертя - ковзання, чим могли бути нігті сторонньої людини та механізму удару (синець).
Згідно вимог частини 1 статті 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до статті 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Суд, дотримуючись принципу змагальності сторін, визначеного статтею 22 КПК України, забезпечив всім учасникам судового провадження рівні права, дослідив та перевірив докази надані суду, перевірив доводи сторони обвинувачення про обставини скоєння кримінального правопорушення та про склад злочину в діях обвинуваченої. Вказані обставини кримінального правопорушення в своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що обвинувачена 17 жовтня 2025 року нанесла потерпілій тілесні ушкодження у вигляді саднини в чоловій ділянці голови по центру; в чоловій ділянці голови справа; в чоловій ділянці голови зліва.
Вищезазначені письмові докази, зібрані з дотриманням вимог КПК України, є допустимими, узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, не суперечать іншим дослідженим у судовому засіданні доказам, що дає змогу суду визнати їх правдивими та такими, що можуть бути покладені в основу вироку для встановлення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Разом з тим, наявними та дослідженими доказами не підтверджується причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченої та наявністю у потерпілої тілесних ушкоджень у вигляді синця в ділянці правого колінного суглобу по передній поверхні. 
Так, потерпіла і свідок ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_5 не наносила ОСОБА_6 ударів руками та не штовхала, а тільки подряпала нігтями. Натомість, з показів як потерпілої, так і свідка ОСОБА_10 установлено, що удар потерпілій, внаслідок якого вона впала на коліна, наніс чоловік обвинуваченої.. 
Враховуючи те, що факт спричинення ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 тілесних у ушкоджень у вигляді синця в ділянці правого колінного суглобу по передній поверхні не знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, суд вважає за необхідне виключити вказані обставини зі змісту формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.
Не визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а також її версія, викладена у судовому засіданні, за якою вона не вчиняла жодних протиправних дій відносно потерпілої, а просто захищала свого чоловіка і себе, не знайшла свого підтвердження. ЇЇ винуватість суд вважає повністю доведеною, як показаннями потерпілої та свідків, даними у судовому засіданні, в об`єктивності показань яких у суду немає підстав сумніватися, оскільки вони повністю узгоджуються між собою, а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. При цьому, у суду немає підстав сумніватися в об`єктивності показань свідків, оскільки вони повністю узгоджуються та підтверджуються зібраними по справі доказами. Також такі були надані свідками, які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, на відміну від обвинуваченої, яка жодної юридичної відповідальності за свою висунуту, навіть і не правдиву, версію не несе.
У зв`язку з викладеним, позиція, зайнята обвинуваченою щодо невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на думку суду, пов`язана з її захистом та розцінюється судом як спроба уникнути кримінальної відповідальності та відповідного покарання.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої в умисному легкому тілесному ушкодженні, доведена повністю. Дії ОСОБА_5  кваліфіковано вірно за ч.1 ст.125 КК України.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_5  суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею правопорушення, дані про її особу, зокрема про те, що вчинене нею правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, вона на обліку в психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є раніше не судимою. 
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що до обвинуваченої слід застосувати покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України, і таке покарання буде достатнє для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 про стягнення з неї 100000 гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Заявлені вимоги потерпіла обґрунтовує тим, що внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, завданих обвинуваченою, вона зазнала фізичного болю, душевних страждань, вона зазнала психічного впливу, адже біль призвів до неможливості реалізації її бажань (продовження роботи), її образили біля великої кількості людей, що в сукупності і призвело до моральної шкоди. 
Заслухавши покази потерпілої, розглянувши матеріали її позовної заяви та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. 
Зокрема в позовній заяві потерпілою зазначається, що їй завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що фізичний біль призвів до неможливості реалізації її планів, вона зазнала душевних та фізичних страждань, оскільки неправомірними діями обвинуваченої їй було завдано тілесні ушкодження на очах у великої кількості людей за місцем її роботи, що негативно відобразилось на її психологічному стані.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 ст. 128 КПК України установлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її сім?ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку із знищенням чи-пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими
коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов?язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором
або законом.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
При цьому, в судовому засіданні доведено, що тілесні ушкодження у вигляді саднини в чоловій ділянці голови по центру; в чоловій ділянці голови справа; в чоловій ділянці голови зліва, які були завдані потерпілій, були спричинені обвинуваченою ОСОБА_5 , а тому відповідальність за спричинену внаслідок цього потерпілій моральну шкоду слід покласти саме на обвинувачену.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру відшкодування. Водночас розмір відшкодування має відповідати принципам розумності, виваженості та справедливості, бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення
Вищезазначене узгоджується з правовою позицією, вкладеною у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 17.11.2025 у справі № 295/9998/19 (провадження № 51-1840км25).
Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках. При цьому суд також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.
Крім того, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд також враховує і той факт, що в судовому засіданні підтверджено факт заподіяння обвинуваченою потерпілій лише частина тілесних ушкоджень. Решта тілесних ушкоджень, якими потерпіла також обґрунтовує ступінь моральної шкоди, завдані їй іншою особою.
В зв`язку з цим суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення вимоги потерпілої про стягнення на її користь моральної шкоди, а саме стягнення з ОСОБА_5 шкоди в сумі 8 000 гривень. 
Такий розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає достатнім, справедливим та пропорційним обставинам вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення відносно потерпілої та завданій їй шкоді.
З врахуванням викладеного суд доходить висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_5  в даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Арешт на майно не накладався, процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. 84-86, 94, 95, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_13  визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКППП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) – 8 000 гривень моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення. 
В іншій частині позовних вимог - відмовити. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя Мукачівського 
міськрайонного суду    ОСОБА_14