ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/5589/25
провадження у справі № 2-др/285/14/26
03 липня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого – судді   Коцюби О.М.,
за участю секретаря    Лук`янця Н.В.
представника відповідача   Чижикової Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 — адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства “Українська Залізниця” про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, 
встановив:
Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 25.05.2026 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та стягнуто із відповідача на користь ОСОБА_1 15460 грн матеріальної шкоди та на користь ОСОБА_2 100000 грн моральної шкоди.
27.05.2026 року до суду надійшла заява представника позивачів — адвоката Синюка С.Л. про винесення додаткового рішення у справі про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 2000 грн витрат на правничу допомогу та на користь ОСОБА_2 10000 грн правничої допомоги.
Представник позивачів — адвокат Синюк С.Л. у судове засідання не з`явився. Надіслав заяву про розгляд справи без його участі.
У судовому засіданні представник відповідача Чижикова Л.О. заперечила проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі, яку представни позивачів просить. Зазначила, що вказаний розмір є надмірним. Просила зменшити розмір правничої допомоги, оскільки він є завищеним.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
П. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Ч. 1 ст. 134 ЦПК України передбачає, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 
Відповідно до п. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно наданого представником позивача Акту наданих послуг розмір витрат на правову допомогу становить 12000 грн. 
Зі змісту ст 137 ЦПК України випливає, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 ЗУ “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було надано: Договір про надання професійної правничої допомоги № 43, 44 від 03.10.2025 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та Адвокатським бюро “Синюк та партнери”, Акт наданих послуг від 26.05.2026 року.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог на суму 12000 грн на правову допомогу, обґрунтовуючи це тим, що така сума є неспівмірною зі складністю справи, справа є шаблонною, наявна усталена судова практика.
Враховуючи вищезазначене, а також не велику складність справи, що розглянута, вказана категорія справ є поширеною та шаблонною, а тому не потребує багато часу для підготовки справи до суду, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт та обсяг наданих адвокатом послуг, судові засідання проводились у режимі відеоконференції, позовні вимоги задоволено частково, суд, враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає необхідним та достатнім стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь ОСОБА_1 2000 грн та на користь ОСОБА_2 8000 грн.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Заяву представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 — адвоката Синюка Станіслава Леонідовича про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства “Українська Залізниця” про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого задовольнити частково.
Винести додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства “Українська Залізниця” про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.
Стягнути із Акціонерного товариства “Українська Залізниця” (ЄДРПОУ 40075815, вул. Єжи Ґедройця, 5, м. Київ, 03150) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн, 00 коп.
Стягнути із Акціонерного товариства “Українська Залізниця” (ЄДРПОУ 40075815, вул. Єжи Ґедройця, 5, м. Київ, 03150) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн, 00 коп.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його ухвалення.

Головуючий:       О.М. Коцюба