П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/8553/25	

Головуючий в 1 інстанції: Дерев`янко Л.Л.
Місце та час укладення судового рішення «--:--»: м.Миколаїв
Повний текст судового рішення складений: 27.11.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення, - 

В С Т А Н О В И В:

12.08.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність щодо зарахування до її страхового стажу періодів роботи з 23.07.1992 по 06.09.1996, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , та періодів зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.2011 по 31.12.2012; скасування рішення від 02.05.2025 №142850004713 про відмову їй у призначенні пенсії за віком; зобов`язання зарахувати до її страхового стажу періоди роботи з 23.07.1992 по 06.09.1996, врахувавши довідку Архівного відділу апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради від 19.05.2025 №3.3-60/К-119 в тому числі, в частині відомостей щодо розміру оплати праці та періодів її роботи, періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.2011 по 31.12.2012, врахувати податкову звітність та банківські квитанції про сплату податків за вищевказаний період та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 28.04.2025.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачка (у віці 62 роки), звернулася до пенсійного органу із заявою для призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV, однак, рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області у призначенні пенсії відмовлено з підстав відсутності необхідного страхового стажу 29 років, який дає право на призначення такого виду пенсії. При цьому, на думку позивачки, пенсійним органом протиправно не зараховано до її трудового стажу періоди роботи з 23.07.1992 по 06.09.1996 та період зайняття підприємницькою діяльністю з 01.01.2011 по 31.12.2012.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду роботи з 23.07.1992 по 06.09.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , та періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 01.05.2011 по 31.08.2012; скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 02.05.2025 №142850004713 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 23.07.1992 по 06.09.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , архівної довідки Архівного відділу апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради від 19.05.2025 №3.3-60/К-119, та періоду зайняття підприємницькою діяльністю за період з 01.05.2011 по 31.08.2012; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 28.04.2025; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що до страхового стажу позивачки підлягає врахуванню період її роботи, що підтверджений записами трудової книжки та архівною довідкою, з 23.07.1992 по 06.09.1996. Стосовно періоду здійснення підприємницької діяльності, суд задовольнив частково вимоги у цій частині, а саме врахував період, за який підтверджено сплату страхових внесків - з 01.05.2011 по 31.08.2012. Крім того, суд поклав вимоги зобов`язального характеру у даній справі на ГУ ПФУ в Херсонській області, оскільки саме вказане управління здійснювало розгляд заяви позивачки про призначення пенсії.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги, управління зазначає щодо правомірності рішення про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України №1058-IV з підстав відсутності необхідного страхового стажу 29 років (на момент звернення із заявою про призначення пенсії стаж становив 18 років 03 місяці 27 днів). На думку апелянта, неможливо зарахувати до страхового стажу позивачки період її роботи з 23.07.1992 по 06.09.1996 згідно трудової книжки (прийнято на роботу «Торгово-комерческое предприятие», а на відтиску печатки при звільнені - Закрите акціонерне товариство «Сіріус»), оскільки відсутній запис про перейменування підприємства, що не відповідає вимогам Інструкції №58. Також, апелянт зазначає щодо правомірності незарахування періоду роботи підприємницької діяльності позивачки з 01.05.2011 по 31.08.2012, оскільки відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків в реєстрі зарахованих осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що 28.04.2025 позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». /а.с.75-76/
02.05.2025 ГУ ПФУ в Херсонській області прийнято рішення №142850004713 про відмову у призначені пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу, визначеного ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 29 років, оскільки стаж роботи позивачки складає 18 років 06 місяці 24 дні. /а.с.8-9/
У рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано: з 23.07.1992 по 06.09.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1980, оскільки відсутній запис про перейменування про підприємства, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (за записами №10-№13 прийнято на роботу до «Торгово-комерческое предприятие», а на відтиску печатки при звільненні - Закрите акціонерне товариство «Сіріус»); з 01.01.2011 по 31.12.2012, оскільки за даними Реєстру застрахованих осіб, відсутня інформація про сплату страхових внесків. 
Не погоджуючись з рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволення позовних вимог, то перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон України №1058-IV).
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 1 ст.24 Закону України №1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV).
За змістом ч.1 ст. 26 Закону України №1058- IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.
Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, ст.48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).
Так, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у п.3 Порядку №637.
Як вбачається з матеріалів справи, пенсійним органом зараховано загальний страховий стаж позивачки – 18 років 06 місяців 24 дні. 
При цьому, відповідачем не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи позивачки, зокрема з 23.07.1992 по 06.09.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1980, оскільки відсутній запис про перейменування про підприємства, що не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (за записами №10-№13 прийнято на роботу до «Торгово-комерческое предприятие», а на відтиску печатки при звільненні - Закрите акціонерне товариство «Сіріус»).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зарахуванням зазначеного періоду роботи позивачки до її страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV, з огляду на наступне.
Так, з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 05.08.1980 вбачається запис №10 - 23.07.1992 прийнята на роботу завідуючою відділу «Комисионный» «Торгово-комерческое предприятие» на підставі наказу №1 від 23.07.1992; запис №12 - 07.04.1994 переведена завідуючою відділу «Електротовари» ЗАТ «Сіріус» на підставі наказу №340 від 07.04.1994; запис №13 - 06.09.1996 звільнена на підставі ст.38 КЗпП України. /а.с.10з.б./ 
Суд першої інстанції слушно зауважив, що записи трудової книжки позивачки №№12, 13 не містять недоліків та не ставляться під сумнів пенсійним органом, а тому, з огляду на те, що запису про звільнення з роботи має передувати запис про прийняття на роботу, запис №10 є логічним. При цьому, такий запис про прийняття на роботу виконано чітко та без виправлень.
Разом з тим, підлягає також врахуванню архівна довідка Архівного відділу апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради від 19.05.2025 №3.3-60/К-119, відповідно до якої з липня 1992 по січень 1993, з січня 1995 по липень 1996 позивачка отримувала заробітну плату в ЗАТ «Сіріус». /а.с.18/
Тобто, відомості в архівній довідці від 19.05.2025 співвідносяться з записами трудової книжки в частині початку трудової діяльності позивачки, а саме з 23.07.1992, а тому можна дійти висновку, що ЗАТ «Сіріус» є правонаступником «Торгово-комерческое предприятие», у зв`язку з чим період роботи з 23.07.1992 по 06.09.1996 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1980 підлягає врахуванню до трудового стажу. 
Крім того, як вірно зауважив суд першої інстанції, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі 687/975/17.
Також Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі 490/12392/16-а зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Разом з тим, належних доказів того, що записи про періоди роботи позивача є неправильними або непідтвердженими, відповідачами ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій не надано.
Також, у спірному рішенні від 02.05.2025 ГУ ПФУ в Херсонській області не враховано період підприємницької діяльності позивачки з 01.01.2011 по 31.12.2012, оскільки відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків в реєстрі зарахованих осіб.
Відповідно до п.3-1 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із ст.26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Згідно з абз.3 підп.2 п.2.1 Розділу 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (надалі - Порядок №22-1) період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
Тобто законодавець передбачив зарахування як до трудового так і до страхового стажу фізичних осіб-підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Належними ж доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.08.2024 у справі №580/7175/21. 
При вирішенні справи, суд першої інстанції частково задовольнив період здійснення позивачкою підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування, а саме з 01.05.2011 по 31.08.2012, посилаючись на те, що позивачкою було сплачено внески до Пенсійного фонду України, що підтверджується первинною документацією, а саме банківськими виписками. 
Колегія суддів вважає вірними такі висновки суду першої інстанції, проте зазначає, що період має бути враховано по 31.09.2012, оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату страхових внесків також і за вересень 2012, що також було встановлено в рішенні судом першої інстанції. /а.с.37-43/
Таким чином, факт реєстрації позивачки фізичною особою-підприємцем з підтвердженням належними доказами обставин сплати страхових внесків, є достатньою підставою для зарахування до її страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності з 01.05.2011 по 31.09.2012.
На підставі наведеного, враховуючи, що при вирішенні справи, суд першої інстанції вірно встановив підстави для зарахування спірних періодів позивачки до її загального трудового стажу та зобов`язав відповідача (ГУ ПФУ в Херсонській області) вчинити такі дії на виконання судового рішення у даній справі, однак, помилково зазначив про врахування стажу підприємницької діяльності по 31.08.2012, замість 31.09.2012, в порядку ст.317 КАС України, судове рішення підлягає доповненню в цій частині. 
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року змінити.
Доповнити абзаци другий та четвертий резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року в частині зарахування періоду підприємницької діяльності ОСОБА_1 , а саме зазначити: з 01.05.2011 року по 31.09.2012 року.
В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв