Справа №592/7237/26
Провадження №3/592/1341/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, розглянувши в матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 
за ч.1 ст.130 КУпАП,
з участю учасників справи про адміністративне правопорушення:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Шершак-Гукової А.М.,
у с т а н о в и в:
26.04.2026 о 01:39 в м.Суми по вул. Вигонопоселенській, 51, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510 та прослідувати до закладу охорони здоров`я КНП СОР ОКМЦ СНЗ водій відмовився. Від керування відсторонено, чим порушив п.2.5 ПДР, та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 26.04.2026 вживав алкогольні напої та вийшов до автомобіля, щоб забрати з нього речі, проте поліцейські в цей час під`їхали до нього та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він відмовився від такого огляду, оскільки не керував транспортним засобом. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Шершак-Гукова А.М. просила закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння» в той час як в протоколі ОСОБА_1 інкриміновано «керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння», що є припущенням, крім того відсутні докази керування транспортним засобом, а також вказала на неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.
Вислухавши учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №650210 від 26.04.2026, надані докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №650210 від 26.04.2026підтверджується дослідженими доказами, а саме:
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду він відмовився;
-направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного сп`яніння від 26.04.2026, згідно якого ОСОБА_1 від огляду відмовився;
-рапортом від 26.04.2026;
-довідкою відділу АП УПП в Сумській області від 26.04.2026, згідно якої ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався, отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 23.10.2021;
-відеозаписами з автомобільного та нагрудних відеореєстраторів поліцейських на оптичному носії даних DVD-R, на яких зафіксовано, зокрема, рух т/з під керуванням ОСОБА_1 , дуже млява мова ОСОБА_1 , його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. та в закладі охорони здоров`я. 
Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. Жодні обґрунтовані підстави ставити під сумнів допустимість, достовірність та належність зібраних поліцейськими доказів відсутні.
Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. 
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а матеріали справи мають достатньо доказів, яким доведено як факт керування т/з особою, так і факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я.
У свою чергу порядок проходження огляду на стан сп`яніння, про який йдеться мова, закріплений у ст. 266 КУпАП.
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами). 
Таким чином, ОСОБА_1 щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку відмовився пройти відповідний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з та у закладі охорони здоров`я, внаслідок чого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.
Доводи захисника про ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та в повній мірі спростовані дослідженими доказами.
Зокрема, з відеозапису з автомобільного відеореєстратора поліцейських вбачається, що під час руху поліцейського автомобіля в полі зору з-за перешкоди з`являється автомобіль, який відразу вимикає світло та вмикає стоп-сигнали. При цьому з відеозаписів нагрудних відеореєстраторів поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 відразу пояснив поліцейським, що від`їзжав недалеко, до найближчого магазину. Тобто, доданими до протоколу доказами поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 26.04.2026в 01:39 керував транспортним засобом. 
Доводи захисту про зазначення в протоколі ознак алкогольного сп`яніння, що містить характер припущень, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (про що і складений протокол), що позбавило права поліцейського виловлювати категоричні твердження щодо його стану в протоколі. 
Безпідставними є і доводи сторони захисту про небезперевність відеозапису, оскільки до протоколу додані 3 файли з 3 відеореєстраторів, які не мають явних ознак обробки зображення, зокрема склейки, а стороною захисту не наведено таких даних. 
Використання частини відеозапису в для ведення тік-ток каналу поліції жодним чином не свідчить про недопустимість долученого до протоколу відеозапису. За наявності на те підстав, сторона захисту може оскаржити такі дії поліції в установленому законом порядку. В той же час суд вважає за потрібне зауважити, що опублікована частина відеозапису не містить висновку про винуватість будь-кого з учасників події, не має достатньо даних для їх ідентифікації, а тільки свідчить про надання поліцейськими високої оцінки почуттю гумору сторонньої особи, присутньої при складенні адміністративного матеріалу. 
При цьому суд враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).
Враховуючи характер правопорушення та особу винного, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ч.5 ст.283 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови стягується:
-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
-витрати на облік зазначених правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Роман ОНАЙКО