Справа № 459/712/26 
Провадження № 2-о/459/21/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Штибель А. Р., представника заявника ОСОБА_1 , заявниці ОСОБА_2 , заінтересованої особи (у режимі відеоконференції) ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шептицькому в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Шептицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівській області Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3  про встановлення факту батьківства 

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, в якій просить встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в н/п Погребки Курської області російської федерації є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження № 321 від 18.06.2024, внесений Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також просить внести відповідні зміни у актовий запис.
В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що заявниця ОСОБА_2 та ОСОБА_4 познайомилися у 2018 році у колі спільних друзів. З 2022 року вони спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство у с. Олексіївка Херсонської області, яка на той час перебувала на тимчасово окупованій території. ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявниці та ОСОБА_4 народився спільний син – ОСОБА_5 . У зв`язку з відсутністю можливості зареєструвати народження дитини на підконтрольній Україні території, а також підтвердження походження дитини від батька, відомості про батька були внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. ОСОБА_4 визнавав дитину своєю, матеріально забезпечував сім`ю, піклувався про дитину, підтримував постійний зв`язок із заявницею та цікавився життям сина. У березні 2024 року він виїхав з непідконтрольної Україні території та проживав у м. Кропивницькому, де працював неофіційно. 25.07.2024 ОСОБА_4 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_5 та проходив військову службу. Після мобілізації він підтримував постійний телефонний зв`язок із заявницею, обмінювався повідомленнями, цікавився життям та станом здоров`я малолітнього сина. Також заявниця підтримувала зв`язок із батьком ОСОБА_4 – ОСОБА_3 , який проявляє інтерес до онука. 02.10.2024 заявниця отримала останнє повідомлення від ОСОБА_4 . У подальшому родина отримала сповіщення про загибель військовослужбовця, відповідно до якого ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 під час виконання обов`язків військової служби внаслідок бойового ураження поблизу н. п. Погребки Суджанського району Курської області РФ. 20.10.2025 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було складено актовий запис №5999 про смерть ОСОБА_4 . Представник заявника зазначив, що встановлення факту батьківства необхідне для реалізації прав малолітньої дитини, зокрема, для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, отримання соціальних виплат, пільг та інших гарантій, передбачених законодавством. Встановити зазначений факт у позасудовому порядку неможливо. На підтвердження заявлених вимог подано висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження від 13.01.2026, відповідно до якого ймовірність біологічного споріднення по батьківській лінії становить 99,97 %. У зв`язку з наведеним просить заяву задовольнити.
Ухвалою від 04.03.2026 у даній справі відкрито окреме провадження та призначено справу до судового розгляду.
27.03.2026 до суду від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшла заява, посвідчена приватним нотаріусом, яка зареєстрована в реєстрі за № 191 від 16.03.2026, останній повідомляє суд, що є батьком ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , та дідусем малолітнього ОСОБА_5 . У заяві він підтвердив, що ОСОБА_4 перебував у фактичних сімейних відносинах із ОСОБА_2 , проживав з нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу, та що у них народився спільний син – ОСОБА_5 . Також заявник зазначив, що не заперечує проти встановлення факту батьківства та просив розгляд справи проводити за його відсутності ( а. с. 31).
У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги у повному обсязі. Заявниця пояснила, що вона та ОСОБА_4 перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася дитина – ОСОБА_5 . Заявниця зазначила, що на той час вони проживали у с. Олексіївка Херсонської області, яке перебувало на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим не мали можливості зареєструвати шлюб та належним чином оформити документи щодо походження дитини. Пояснила, що після народження дитини сім`я продовжувала спільне проживання, батько дитини визнавав себе батьком, матеріально забезпечував сім`ю та піклувався про дитину. Малолітній син проживає разом із заявницею, наразі йому 2 роки 6 місяців, він відвідує заклад дошкільної освіти. У подальшому сім`я виїхала з окупованої території. Після переїзду батька дитини до м. Кропивницький його було мобілізовано, у зв`язку з чим він не встиг подати заяву про визнання батьківства та оформити відповідні документи. Заявниця також зазначила, що у зв`язку з відсутністю належно оформленого батьківства виникають труднощі з оформленням державної соціальної допомоги та реалізацією прав дитини. Після виїзду з окупованої території заявниця разом із матір`ю та дитиною переїхала до м. Шептицького Львівської області, де проживає на даний час.
Заінтересована особа ОСОБА_3 , будучи допитаним у якості свідка, пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_7 його син ОСОБА_4 загинув під час виконання військового обов`язку на Курському напрямку. Також зазначив, що йому відома заявниця ОСОБА_2 як цивільна дружина його сина, з якою той перебував у фактичних сімейних відносинах. Пояснив, що після народження дитини син повідомив йому про народження внука та зазначив, що дитині присвоєно ім`я – ОСОБА_5 . Підтвердив, що малолітня дитина ОСОБА_5 є його онуком. Щодо результатів експертного дослідження, відповідно до якого встановлено біологічне споріднення між дитиною та його сином, зазначив, що вказаний факт не оспорює. Враховуючи вищенаведене, просить заяву задовольнити.
Представник Шептицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.
За наслідком розгляду даної справи, суд перейшовши до стадії ухвалення судового рішення та у відповідності до положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України відклав судове засідання до 04.05.2026 року о 14 год. 30 хв. для ухвалення та проголошення судового рішення.
Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, учасники справи повідомлялись належним чином.
Суд, вислухавши пояснення заявниці та її представника, заслухавши пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 2022 року позивачка та ОСОБА_4 спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство у с. Олексіївка Херсонської області, яка на той час перебувала на тимчасово окупованій території. Згодом у заявниці та ОСОБА_4 народився спільний син – ОСОБА_5 .
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 07.06.2024 встановлено, факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Євпаторія, Автономна Республіка Крим, Україна, дитини чоловічої статі на ім`я ОСОБА_6 , у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянство України. Запис про батька дитини провести відповідно до ч.1 ст.135 СК України – ОСОБА_7 .
Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18.06.2024 Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , а його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України №00045580602 від 18.06.2024 відомості про батька дитини внесені відповідно до ст. 135 СК України (зі слів матері) (а. с. на звороті 6 -7). 
З 22.06.2015 заявниця ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_9 , який 04.07.2017 було розірвано, що підтверджується копією рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 04.07.2017. Від шлюбу у сторін дітей не було. (а. с. 7- 8 (на звороті)).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.10.1994 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_10 (а. с. 12).
Як убачається зі сповіщення сім`ї про загиблого № НОМЕР_3 від 14.10.2025, адресованого батьку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 , призваний на військову службу, загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 під час виконання обов`язків військової служби в районі н. п. Погребки Суджанського району Курської області рф внаслідок бойового ураження (а. с. 13).
Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.10.2025 встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 на території російської федерації у Курській області у селі Погребки (а. с. 8 (на звороті)).
Згідно з висновком молекулярно - генетичного експертного дослідження №51506 від 13.01.2026, проведеного у медико-генетичному центрі «MAMA ПАПA», ймовірність того, що учасник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є біологічним батьком батька учасника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складає 99,97% (а. с. 28 (на звороті)).
Оскільки заявниця позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт батьківства, вона змушена була звернутися до суду для встановлення вищевказаного факту.
При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 128, ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Як вбачається із роз`яснень, наданих у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.
Частиною 1 статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , а його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . Відомості про батька дитини, записані відповідно до ст. 135 СК України (зі слів матері). 
Свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 було видано на виконання рішення Шептицького міського суду Львівської області від 07.06.2024, відповідно до якого встановлено, що факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Євпаторія, Автономна Республіка Крим, Україна, дитини чоловічої статі на ім`я ОСОБА_6 , у матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянство України. Запис про батька дитини провести відповідно до ч.1 ст.135 СК України – ОСОБА_7 .
Як зазначалося вище, із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.10.2025 встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 на території російської федерації у Курській області у селі Погребки (а. с. 8 (на звороті)). Із сповіщення сім`ї про загиблого № НОМЕР_3 від 14.10.2025, адресованого батьку ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_4 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 , призваний на військову службу, загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 під час виконання обов`язків військової служби в районі н. п. Погребки Суджанського району Курської області рф внаслідок бойового ураження
Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).
В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Найбільш вагомим доказом у таких справах традиційно визнається висновок судової молекулярно-генетичної експертизи.
Відповідно до Методики проведення молекулярно-генетичних досліджень (реєстраційний код згідно Реєстру методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України 9.5.01), якою керуються судові експерти Експертної служби МВС України при проведенні судових експертиз за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження» можливим є проведення аналізу лише у форматі «мати дитина» чи «батько дитина». Тобто, державні експертні установи можуть зробити тест лише у форматі «мати дитина» або «батько дитина». А ось «онука бабуся/дідусь» поза їхньою компетенцією.
У зв`язку з цим ключову роль у подібних справах відіграють приватні генетичні лабораторії, які можуть провести дослідження спорідненості між дитиною (онукою) та бабусею/дідусем.
Формально такі висновки не є «судовою експертизою» у розумінні Закону України «Про судову експертизу». Проте, відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює всі подані докази за внутрішнім переконанням, у сукупності з іншими обставинами справи.
Верховний Суд у постанові від 01.04.2025 у справі №127/13328/22, у постанові від 31.01.2024 у справі №752/13549/22 та постанові від 13.09.2023 у справі №552/4291/22 зазначив, що висновок молекулярно-генетичної експертизи, зроблений Медико-генетичним центром «Мама Папа», є належним та допустимим доказом у справі.
З досліджених у судовому засіданні письмових доказів, з оригіналу висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 51506 від 13.01.2026 року судом встановлено, що ймовірність біологічного споріднення між ОСОБА_3 як біологічним дідом по батьківській лінії та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , становить 99,97.
За наведених обставин, дослідженні у їх сукупності докази підтверджують, що ОСОБА_3 є дідусем дитини ОСОБА_5 , а отже є всі підстави для встановлення факту батьківства ОСОБА_4 по відношенню до сина ОСОБА_5 ..
Враховуючи викладене, а також те, що запис про батька у свідоцтві про народження дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, та те, що встановлення факту батьківства, породжує юридичні наслідки, та надає заявнику можливість встановити спорідненість між батьком та сином, та те що, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити. Крім того, суд враховує, що встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки відповідає найкращим інтересам дитини, надає можливість юридично закріпити відомості про батька дитини, який загинув під час виконання військового обов`язку, захищаючи незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, а також дає право на отримання пільг і гарантій, передбачених чинним законодавством. Таким чином,
Згідно з положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315-319,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.
Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в н/п погребки, курської області, російської федерації є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про народження №321 від 18.06.2024, що складений Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Внести зміни до актового запису №321 від 18.06.2024 про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного Червоноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зазначивши у відомостях про батька дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.
Судові витрати залишити за заявником.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 04.05.2026

Суддя          М. В. Мельникович