ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3699/25 Головуючий суддя І інстанції Паляничко Д. Г.
Провадження № 22-ц/818/2942/26 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню 

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року  м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника Волкова Валентина Геннадійовича на ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова від 16 лютого 2026 року, по цивільній справі№ 644/3699/25, за заявою представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі № 644/3699/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101710157589572 від 11.03.2024,
в с т а н о в и в:
09 лютого 2026 року  ОСОБА_1 через свого представника Волкова Валентина Геннадійовича, який діє на підставі довіреності № 449 від 22.05.2025, через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова з заявою про визнання виконавчого листа, виданого Індустріальним районним судом м. Харкова 29 січня 2026 року у справі № 644/3699/25, на виконання рішення Індустріального районного суду м. Харкова про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101710157589572 від 11.03.2024 у сумі 37 660 (тридцять сім тисяч шістсот шістдесят) грн 20 коп., з яких: 33 133 (тридцять три тисячі сто тридцять три) грн 61 коп. – заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 4 526 (чотири тисячі п`ятсот двадцять шість) грн 59 коп. – заборгованість за процентами, та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 214 (дві тисячі двісті чотирнадцять) грн 80 коп., таким, що не підлягає виконанню.
Заява мотивована тим, що 07 лютого 2026 року стороні заявника стало відомо про формування та видачу у цій справі виконавчого листа від 29.01.2026 року. Заявник вважає зазначений виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оскільки його видано помилково — до набрання судовим рішенням законної сили, всупереч вимог ч. 1 ст. 273 ЦПК України, оскільки на той день він вже вчасно подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Отже, видача виконавчого документа була передчасною та протиправною в розумінні ст. 431 ЦПК України.
Зазначав, що факт оскарження підтверджується ухвалою Харківського апеляційного суду від 30 січня 2026 року (провадження № 22-ц/818/2595/26), якою витребувано матеріали справи № 644/3699/25 з суду першої інстанції. Це свідчить про те, що процедура апеляційного перегляду була ініційована вчасно.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 16 лютого 2026 року заяву залишено без задоволення.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 19 лютого 2026 року ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву.
Вважає, оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та постановленою з грубим порушенням норм процесуального права.
Вказав, що апеляційну скаргу на рішення суду від 24 грудня 2025 року було подано поштою 20 січня 2026 року та підтверджується роздруківкою за трекінгом № R067083344943, а відтак рішення суду у порядку ст.273 ЦПК України не набрало законної сили, а виданий виконавчий лист судом 29.01.2026 є таким, що виданий помилково.
Зазначає, що постановляючи ухвалу суду від 16.02.2026 суд проігнорував той факт, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень вже наявна ухвала Харківського апеляційного суду від 30.01.2026 (справа №644/3699/25, провадження 22-ц/818/2595/26) про витребування справи для розгляду апеляційної скарги.
Зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, допустив порушення норм процесуального права, не надав належної оцінки встановленим обставинам справи та безпідставно застосував положення ч. 2 статті 432 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції вказав, що виконавчий лист був виданий правильно, оскільки рішення суду вже набрало законної сили.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду.
За змістом ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).
Частинами 1,2 ст.273 ЦПК України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частиною 1 ст.354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. 
Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду було ухвалено 24 грудня 2025 року, а апеляційну скаргу було подано поштою 20 січня 2026 року, тобто у передбачений місячний строк на апеляційне оскарження.
Таким чином, рішення Індустріального районного суду м. Харкова від 24.12.2025 на день видачі виконавчого листа 24.01.2026 за змістом вказаної норми ст. 273 ЦПК України ще набрало законної сили, оскільки протягом місяця після його ухвалення була подана апеляційна скарга, яка дотепер не розглянута по суті. Суд першої інстанції помилково не звернув уваги, що вказана норма статті 273 ЦПК України пов`язує набрання чинності рішення суду з відсутністю апеляційної скарги, та наслідками її розгляду у разі її подання.
У даному випадку на день видачі виконавчого листа апеляційна скарга вже була подана, та згодом прийнята судом апеляційної інстанції до провадження, тому до її розгляду по суті видача виконавчого листа, з урахуванням вищевказаного правового висновку касаційного суду, - є передчасною.
Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржене судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового – про задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 2 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 – задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Харкова від 16 лютого 2026 року-скасувати.

Заяву представника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі № 644/3699/25 за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101710157589572 від 11.03.2024,-задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Індустріальним районним судом м. Харкова 29 січня 2026 року у справі № 644/3699/25.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 26 травня 2026 року.

Головуючий   В.Б. Яцина.

Судді колегії   Ю.М. Мальований.

О.В. Маміна.