Справа № 420/14173/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Танцюри Євгенія, буд. 71, м. Одеса, 65000, код ЄДРПОУ 41407330), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП (вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса, код ЄДРПОУ 40108646) про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії (в редакції позовних вимог викладених в заяві від 18.05.2026 року вхід. № ЕС/54146/26),-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, у якій позивач, в редакції позовних вимог викладених в заяві від 18.05.2026 року вхід. № ЕС/54146/26, просить суд:
визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №81013288 від 14.05.2026;
визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника у ВП №81013288 від 14.05.2026;
визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у ВП №81013288 від 14.05.2026 (сума 4 080,00 грн);
визнати протиправною та скасувати постанову про визначення/стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у ВП №81013288 від 14.05.2026 (сума 369,00 грн);
визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №81013288 від 15.05.2026, як таку, що фіксує та легалізує наслідки спірного примусового стягнення, яке є предметом судового контролю;
зобов`язати Київський ВДВС у м. Одесі вжити усіх передбачених законом дій, необхідних для ПОВЕРНЕННЯ на користь позивача незаконно/безпідставно стягнутих коштів у загальній сумі 45 249,00 грн, а саме: — 40 800,00 грн (сума штрафу), — 4 080,00 грн (виконавчий збір), — 369,00 грн (витрати виконавчого провадження), шляхом оформлення та направлення відповідних подань/розпорядчих документів/ листів до належних отримувачів/органів з урахуванням напрямів фактичного зарахування коштів та надати суду докази фактичного повернення коштів.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.05.2026 Київським ВДВС у м. Одесі відкрито виконавче провадження №81013288 та накладено арешт коштів на підставі виконавчого документа: постанова №ЕНА5590361 від 28.08.2025 (ВАП УПП в Одеській області) про стягнення штрафу 40 800,00 грн. У межах ВП сформовано до стягнення 45 249,00 грн (40 800,00 грн + 4 080,00 грн виконавчий збір + 369,00 грн витрати), що призвело до блокування банком коштів та обмеження розпорядження майном. 
Вважаючи, що відповідач розпочав примусове виконання постанови №ЕНА5590361 від 28.08.2025 без належної перевірки матеріальної можливості виконання виконавчого документа, що має ознаки протиправності та створює реальний ризик незаконного списання коштів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Доводи позову мотивовані наступним. Листом Міністерства юстиції України (Департамент ДВС) повідомлено, що станом на 30.03.2026 виконавчі провадження з примусового виконання постанови від 28.08.2025 серія ЕНА №5590361 в органах ДВС Одеської області не перебували та зареєстрованими не значилися. Про відкриття ВП та арешт коштів позивач дізнався 14.05.2026 (день блокування банком), тому звернувся до суду в межах строку, встановленого ст.287 КАС України. Згідно ст. 303 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення не підлягає виконанню, якщо її не звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення (за відсутності підстав зупинення строку - оскарження/відстрочка). За таких обставин, позивач вважає, що відповідач, відкривши виконавче провадження №81013288, не діяв добросовісно та правомірно, оскільки не перевірив, чи підлягає виконанню постанова №ЕНА5590361 з огляду на ст.303 КУпАП. Відповідач не надав доказів того, що постанова №ЕНА5590361 була звернута до виконання у межах строку ст.303 КУпАП, а також доказів законних підстав зупинення цього строку, отже усі дії, вчинені у межах виконавчого провадження №81013288 (відкриття, накладення арешту на всі рахунки, стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження) є неправомірними.
Ухвалою суду від 25.05.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272, 287 КАС України. Для розгляду справи по суті призначено судове засідання на 09 червня 2026 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань № 21. 
Також цією ухвалою витребувано від Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №81013288.
28.05.2026 року за допомогою системи «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву з додатками.
Разом із відзивом відповідач подав копії матеріалів виконавчого провадження, які були витребувані судом відповідно до ухвали від 25.06.2026 року.
Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.
У відзиві зазначено, що до Відділу на примусове виконання була пред`явлена Постанова № ЕНА5590361 від 28.08.2025 року, видана ВАП УПП в Одеській області, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40800,00 грн. 14.05.2026 року була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 81013288. 
Відповідач, посилаючись на правові позиції Верховного Суду у постановах від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22 та від 03 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22, наголошує, що постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому як КУпАП, так і іншими законами України, зокрема Законом № 1404-VIII. У свою чергу, у зв`язку з веденням воєнного стану, розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" було доповнено пунктом 10-2, яким, зокрема, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом № 1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у спірному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період дії на території України воєнного стану встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання. Отже, відкриття 14.05.2026 року виконавчого провадження №81013288 було в межах строку встановлено законодавством на пред`явлення виконавчого документу до виконання. 
28.05.2026 року від Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП надійшли пояснення третьої особи з додатками.
Третя особа заперечує проти задоволення позову, пояснюючи наступне. 28.08.2025 постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5590361, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. Враховуючи те, що позивачем штраф у добровільному порядку не був сплачений, УПП в Одеській області ДПП було подано до відповідача заяву про примусове виконання вищезазначеної постанови. 14.05.2025 старшим державним виконавцем Київського відділу ДВС відкрито виконавче провадження № 81013288. Що стосується доводів позивача щодо пропуску строку на звернення до виконання постанови серії ЕНА № 5590361 від 28.08.2025, визначеного ст. 303 КУпАП, третя особа зазначила, що на підставі змін внесених до Закону України «Про виконавче провадження» Законом № 2129-ІХ від 15.03.2022, строки звернення до виконання постанов перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, відтак строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5590361 від 28.08.2025, яка набрала законної сили, до виконання не був пропущений. У зв`язку з чим, відповідачем було правомірно прийняті постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та вчинені дії при прийнятті вказаних постанов у виконавчому проваджені № 81013288. 
06.06.2026 року позивачем за допомогою системи «Електронний суд» подані заперечення на пояснення третьої особи.
Згідно поданих заперечень, позивач зазначає, зокрема, що третя особа не спростувала позовну вимогу про повернення незаконно стягнутих коштів. У поясненнях відсутні будь-які відомості про місце фактичного зарахування коштів, правові підстави їх подальшого утримання, порядок їх повернення або неможливість такого повернення у разі задоволення позову. Таким чином пояснення третьої особи не містять належних та допустимих доказів законності оскаржуваних постанов державного виконавця, не спростовують доводів позову, не підтверджують правомірності списання 45 249,00 грн. з рахунків позивача.
Також позивач зазначив, що посилання третьої особи на Закон України №2129-IX та окремі постанови Верховного Суду не доводить правомірність оскаржуваних постанов державного виконавця. Наведена судова практика стосується загального питання перебігу строків під час воєнного стану, однак не вирішує питання законності відкриття конкретного виконавчого провадження №81013288, не підтверджує законність накладення арешту на рахунки позивача, не підтверджує законність стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, не підтверджує законність списання коштів та не спростовує вимоги про повернення незаконно стягнутих коштів. 
Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.
У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.
У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
У зв`язку з неявкою учасників справи та відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, суд ухвалив продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.
З огляду на викладене, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.
Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 14.05.2026 року відкрито виконавче провадження № 81013288 з примусового виконання Постанови № ЕНА5590361, виданої 28.08.2025 року ВАП УПП в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40800,00 грн. Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Стягувач: ВАП УПП В Одеській області. Виконавчий документи вступив в силу 28.08.2025 року. 
Цією ж постановою ВП № 81013288 з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 4080,00 грн.
У межах виконавчого провадження № 81013288 відповідачем також прийняті постанови:
про арешт коштів боржника від 14.05.2026 року, згідно якої з метою виконання вимог виконавчого документа керуючись ст.ст. 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 59,62 Закону України" Про банки і банківську діяльність" накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, - у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 45249,00 гривень;
про стягнення виконавчого збору від 14.05.2026 року на суму 4080,00 грн.;
про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.05.2026 року на суму 369, 00 грн.
На підтвердження направлення на адресу позивача постанови від 14.05.2026 року про відкриття виконавчого провадження № 81013288, відповідач надав до суду копію Реєстру рекомендованих поштових відправлень (ф.103), у якому вказано поштове відправлення ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; номер відправлення: R067173494499. Також надано копію фіскального чеку АТ «УКРПОШТА» від 15.05.2026 року.
Згідно платіжних інструкцій №18796 від 15.05.2026, №18709 від 15.05.2026, №18678 від 15.05.2026, №18679 від 15.05.2026, проведених банком, з рахунків позивача стягнуті кошти у розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження - 369, 00 грн., виконавчого збору - 4080,00 грн., суми виконавчого документу - 40800,00 грн.
Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.05.2026 року, у зв`язку зі сплатою боржником заборгованості, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження та на підставі п.9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», закінчено виконавче провадження № 81013288 з примусового виконання Постанови № ЕНА5590361, виданої 28.08.2025 року ВАП УПП в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40800,00 грн. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.
Не погоджуючись з вищевказаними постановами виконавчого провадження № 81013288, позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що постанова №ЕНА5590361 була звернута до виконання за межами строку, встановленого ст.303 КУпАП, як наслідок виконавче провадження № 81013288 є протиправним. 
З матеріалів виконавчого провадження № 81013288 судом встановлено, що до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява ВАП УПП в Одеській області про примусове виконання Постанови № ЕНА5590361 від 28.08.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40800,00 грн. у порядку ст. 308 КУпАП. 
Одночасно стягувач у заяві посилався на те, що на підставі змін внесених до Закону України «Про виконавче провадження» Законом № 2129-ІХ від 15.03.2022 строки звернення до виконання постанов перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані положеннями Закону України “Про виконавче провадження” від 02.06.2016 № 1404-VIII.
Статтею 1 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України “Про виконавче провадження”, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Стаття 4 Закону України “Про виконавче провадження” визначає вимоги до виконавчого документа.
Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті, у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 4 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:
1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);
2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;
3) боржника визнано банкрутом;
4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;
5) юридичну особу - боржника припинено;
6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав виконавчий документ, заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону або заяву про поновлення виконавчого провадження відповідно до статті 37-1 цього Закону;
7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;
8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;
9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;
10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;
11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;
12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди;
13) виконавчий документ, щодо якого подано заяву про примусове виконання, перебуває на виконанні в органі державної виконавчої служби, у приватного виконавця.
У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.
При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження”, примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, покладається на органи державної виконавчої служби.
Згідно положень ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки, ін.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 
1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;
2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;
3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;
4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;
5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження”, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
За приписами ч. 4 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження”, під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються:
1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився;
2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
У відповідності з ч. 5 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
З наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, підлягають примусовому виконанню органами державної виконавчої служби у порядку, встановленому цим законом.
Стаття 308 КУпАП передбачає, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому, державний виконавець може повернути виконавчий документ лише у випадках чітко визначених положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та за наявності достатніх на те підстав.
Зокрема, виконавчий документ повертається стягувачу виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України “Про виконавче провадження”, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:
1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;
2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
Статтею 303 КУпАП передбачена давність виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, а саме: не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.
Звертаючись до суду з даним позовом щодо оскарження постанов виконавчого провадження № 81013288, позивач посилається саме на те, що постанова ВАП УПП в Одеській області №ЕНА5590361 від 28.08.2025 року була звернута до виконання за межами строку, встановленого ст. 303 КУпАП.
Листом Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.03.2026 року позивачу на його звернення від 22.03.2026 повідомлено, що згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження та за інформацією Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, виконавчі провадження з примусового виконання постанови про адміністративне правопорушення від 28.08.2025 серія ЕНА №5590361, за якими боржником є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби Одеської області не перебувають та зареєстрованими не значаться.
З матеріалів виконавчого провадження № 81013288 судом встановлено, що до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява ВАП УПП в Одеській області про примусове виконання Постанови № ЕНА5590361 від 28.08.2025 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40800,00 грн. у порядку ст. 308 КУпАП. 
Одночасно стягувач у заяві посилався на те, що на підставі змін внесених до Закону України «Про виконавче провадження» Законом № 2129-ІХ від 15.03.2022 строки звернення до виконання постанов перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 14.05.2026 року відкрито виконавче провадження № 81013288 з примусового виконання Постанови № ЕНА5590361, виданої 28.08.2025 року ВАП УПП в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40800,00 грн. 
Відповідач та третя особа посилаються на те, що з урахуванням змін внесених до Закону України «Про виконавче провадження» Законом № 2129-ІХ від 15.03.2022, строк пред`явлення до виконання Постанови № ЕНА5590361 від 28.08.2025 року станом на 14.05.2026 року (дата відкриття ВП № 81013288) не сплинув.
Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд виходить з наступного.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який на підставі наступних указів Президента України продовжувався та триває досі.
26.03.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження"» від 15.03.2022 № 2129-IX, яким розділ ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, яким, зокрема, передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. 
Отже, за загальним правилом, закріпленим у статті 303 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення не підлягає виконанню, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. Водночас та сама норма прямо допускає встановлення іншими законами більш тривалих строків для окремих категорій справ, а частина перша статті 300 цього Кодексу у питаннях порядку виконання постанов відсилає до інших законів України.
Таким спеціальним законом є Закон України «Про виконавче провадження». Частина перша статті 12 цього Закону також передбачає тримісячний строк, у межах якого постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до примусового виконання. Таким чином, норми як КУпАП, так і Закону встановлюють однаковий строк.
Однак, у період дії воєнного стану було встановлено особливості примусового виконання рішень. Так, пункт 10-2 розділу ХІІІ Закону передбачає переривання строків, визначених цим Законом, на період воєнного стану.
Таким чином, оскільки КУпАП у питаннях строків виконання відсилає до положень зазначеного Закону, норма пункту 10-2 розділу ХІІІ Закону є пріоритетною, а тому підлягає застосуванню і до строків виконання постанов про адміністративні стягнення. Відповідно, перебіг тримісячного строку, у межах якого постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до примусового виконання, у спірний період був перерваний.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що виконавче провадження № 81013288 з примусового виконання Постанови № ЕНА5590361, виданої 28.08.2025 року ВАП УПП в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 40800,00 грн., відкрито у межах строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, з урахуванням пункту 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження», який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Вказане узгоджується в висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22, від 03 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22 та від 09 червня 2026 року у справі № 496/2814/25.
У пунктах 47 і 48 постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 (провадження № К/990/383/23) зазначено, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч.ч. 5-6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
На підставі викладеного, вирішуючи спір, суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» в частині переривання строків, визначених цим Законом, на період воєнного стану, у т.ч. строку пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Отже, доводи позивача про те, що постанова ВАП УПП в Одеській області № ЕНА5590361 від 28.08.2025 року пред`явлена до виконання з пропуском тримісячного строку та повернення відповідачем з цих підстав виконавчого документа, є необґрунтованими.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що постанова Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження №81013288 від 14.05.2026 року не підлягає скасуванню.
Що стосується оскаржуваних постанов про арешт коштів боржника, про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.05.2026 року, а також про закінчення виконавчого провадження №81013288 від 15.05.2026 року, суд зазначає, що позовні вимоги щодо скасування цих постанов є похідними, а тому також не підлягають задоволенню. Також не підлягає задоволенню, як похідна, позовна вимога щодо зобов`язання Київський ВДВС у м. Одесі вжити усіх передбачених законом дій, необхідних для повернення на користь позивача стягнутих коштів у загальній сумі 45 249,00 грн. 
Інших підстав оскарження, ніж ті, на підставі яких оскаржена постанова про відкриття виконавчого провадження №81013288 від 14.05.2026 року, позивачем не наведено. 
Згідно п. 22 ч. 1 ст. 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). 
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. 
Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 7, 9, 72, 77-78, 90, 139, 205, 242-246, 268, 269, 271, 272, 287 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Танцюри Євгенія, буд. 71, м. Одеса, 65000, код ЄДРПОУ 41407330), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП (вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса, код ЄДРПОУ 40108646) про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 272, 287 КАС України.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя А.А. Радчук

.