ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
головуючий суддя у першій інстанції: Кухар Н.А.

15 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/21143/25 пров. № А/857/17479/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі № 380/21143/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
22.10.2025р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, у якому просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсії №134750009590 від 14.10.2025р., згідно яким відмовлено в перерахунку пенсії за віком на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №19 від 22.10.2019р.;
- зобов`язати здійснити перерахунок розміру пенсії за віком на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 19 від 22.10.2019р. виданої ДАК "Хліб України ДП "Львівський комбінат хлібопродуктів", з 07.10.2025р. – з дня звернення із заявою, відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2026р. позов задоволено частково.
Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії №134750009590 від 14.10.2025р.
При цьому, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.10.2025р. про перерахунок пенсії за віком та прийняти рішення з врахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2026р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Крім того, не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки суб`єкт владних повноважень не є належним відповідачем у справі.
Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2026р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком.
07.10.2025р. позивач звернувся із заявою щодо проведення перерахунку пенсії з урахуванням періоду заробітної плати до 01 липня 2000 року .
14.10.2025. Головне управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийняв рішення про відмову у перерахунку пенсії №134750009590, у якому зазначив, що довідка про заробітну плату потребує підтвердження первинними документами, а тому, в перерахунку пенсії з урахуванням періоду заробітної плати до 01 липня 2000 року позивачу відмовлено.
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" видно, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
ч.1 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
В абз.5 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» видно, що що, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
На підтвердження заробітної плати отриманої до 01 липня 2000 року ОСОБА_1 надав довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №19 від 22.10.2019р. за період з 1993р. - 2000 р. у якій зазначено суми заробітної плати, також зазначено що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок) та довідка видана на підставі розрахункових листків про нарахування заробітної плати.
Підставою для відмови у перерахунку пенсії позивачу вказано те, що довідка про заробітну плату потребує підтвердження первинними документами.
Колегія суддів вважає вказані доводи апелянта безпідставними, оскільки для перерахунку пенсії необхідно подавати первинні документи, що підтверджують право на перерахунок, такі як трудова книжка чи інші документи (довідки тощо), що підтверджують страховий стаж.
Щоб отримати перерахунок, особа маєте надати Пенсійному фонду первинні документи, які підтверджують такі підстави перерахунку (довідки про зарплату, трудову книжку, військові документи, тощо).
Крім того, підтвердження достовірності даних довідки здійснюється, шляхом проведення органом Пенсійного фонду перевірки за місцем зберігання первинної документації, а не шляхом покладення на особу, яка звернулася за перерахунком пенсії, обов`язку щодо надання цих первинних документів.
Отже, неможливість пенсійним органом провести перевірку відповідності відомостей щодо заробітної плати позивача наданим документам, не є підставою для відмови у врахуванні заробітної плати, зазначеної в довідках про заробітну плату.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2020р. у справі №291/99/17 зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Враховуючи наведене суд вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Стосовно зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії за віком позивачу на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 19 від 22.10.2019р., виданої ДАК "Хліб України ДП "Львівський комбінат хлібопродуктів", з 07.10.2025р. – дня звернення із заявою, відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів звертає увагу на таке.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.
Враховуючи наведене, вірним є висновок суду першої інстанції, що задоволення повністю вказаних позовних вимог, без перевірки суб`єктом владних повноважень, дотримання заявником усіх визначених законом умов та вчинення суб`єктом владних повноважень необхідних дій, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а тому в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії із всіма наданими документами, та прийняти рішення з врахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України. 
Водночас, щодо апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суду апеляційної інстанції не вдалось встановити та є незрозумілим предмет оскарження в даній справі, оскільки рішення в даній справі жодним чином не впливає на права та інтереси Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, не місить жодних вимог щодо такого та відповідно не вказаний пенсійний орган рішенням у даній справі не покладено жодних зобов`язань.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення, а Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року у справі № 380/21143/25- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель