Справа № 127/28270/25 
Провадження № 2-др/127/53/26 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року 	Вінницький міський суд Вінницької області	

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,
за участю секретаря Мельник Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори Швець Людмили Анатоліївни, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, – 

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори Швець Людмили Анатоліївни, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори Швець Людмили Анатоліївни, про визнання права власності в порядку спадкування за законом було розглянуто та ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Представник позивача звернулася до суду із заявою про розподіл судових витрат, яка мотивована тим, що 15.04.2026 року Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено рішення у справі, яким задоволено частково позовні вимоги. У позовній заяві зазначено, що попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить приблизно 27422,40 грн., з яких: 2422,40 грн. – судовий збір та 25000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. У разі виникнення додаткових судових витрат у даній справі, суду будуть надані суду додаткові відповідні документи. У зв`язку зі збільшенням строків та обсягу професійної правничої допомоги за Додатковою угодою №1, вартість послуг (гонорар) адвоката збільшили на 4400,00 грн. Таким чином загальна вартість послуг адвоката становить 27400,00 грн. Враховуючи викладене представник просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення цих витрат представником долучено: Угоду про надання професійної правничої допомог, додаткову угоду до неї, квитанції та акт вприймання-передачі виконаних робіт. 
Представник відповідача звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат, яка мотивована тим, що 15.04.2026 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі, яким задоволено частково позовні вимоги. У відзиві на позовну заяву відповідачем було зазначено орієнтовний розмір судових витрат на правничу допомогу у сумі 12625,08 грн. У зв`язку зі збільшенням обсягу виконаних робіт адвокатом по справі, а саме: збільшення кількості судових засідань по справі, необхідністю підготовки адвокатських запитів та процесуальних заяв, фактична сума судових витрат збільшилася у порівнянні з попереднім розрахунком судових витрат, зазначеним у відзиві на позовну заяву, до 25000 грн. Враховуючи часткове задоволення позову представник просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 12500,00 грн. На підтвердження понесення цих витрат представником долучено: копія договору про надання правничої допомоги № 1-071125 від 07.11.2025 р., копія додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги № 1-071125 від 07.11.2025 р. та копія акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.04.2026 р.
В судове засідання позивач не з`явився, проте його представник подала до суду заяву з проханням судовий розгляд справи провести за їх відсутності, заяву про ухвалення додатковогоо рішення просила задовольнити повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явився, проте його представник подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести у їх відсутність, задовольнити у повному обсязі заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення.
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
В судове засідання представник третьої особи не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило.
Частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що заяви сторін про розподіл судових витрат підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори Швець Людмили Анатоліївни, про визнання права власності в порядку спадкування за законом було задоволено частково (а.с. 199-202).
04.03.2025 року між адвокатом Данілевич Т.М. та ОСОБА_1 було укладено угоду про надання професійної правничої допомоги, за умовами якої за ведення адвокатом справи клієнт сплачує гонорар в сумі, визначеній додатком №1 до даної угоди (а.с. 182).
Так, Додатком №1 до вказаної вище угоди визначено, що вартість послуг адвоката за угодою збільшити на суму 4400,00 грн. Таким чином, загальна вартість послуг адвоката за угодою станом на 03.03.2026 року становить 27400,00 грн. (а.с. 185).
Також в матеріалах справи міститься ордер Данілевич Т.М. та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 81, 82).
За змістом ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Згідно із актами приймання-передачі виконаних робіт від 17.04.2026 року, загальна вартість наданих правових послуг адвоката Данілевич Т.М. становить 27400,00 грн. та складається з: зустрічі з клієнтом, правового аналізу, консультації - 2000,00 грн.; підготовка та відправлення звернення – 1000,00 грн.; збору доказів та підготовки позовної заяви – 7000,00 грн.; підготовка клопотань – 4000,00 грн.; підготовки відповіді на відзив – 4000,00 грн.; підготовки адвокатських запитів – 1400,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи та участі в судових засіданнях – 7000,00 грн. та написання заяв, отримання копії судового рішення – 1000,00 грн. (а.с. 192).
Матеріалами справи підтверджується той факт, що представник позивача приймала участь в судовому засіданні, ознайомлювалась з матеріалами справи, подавала клопотання.
Також в матеріалах справи наявні довідки про оплату послуг правничої допомоги на загальну суму 27400,00 грн.(а.с. 186-188).
07.11.2025 року між адвокатом Виноградським А.П. та ОСОБА_2 було укладено договір №1-071125 про надання правничої допомоги, за умовами якого клієнт сплачує адвокату гонорар у сумі 300 дол. США, що еквівалентно 12625,08 грн., яка визначається відповідно до актів виконаних робіт або додатковими угодами та може бути змінена додатковими угодами (а.с. 175).
15.04.2026 року між адвокатом Виноградським А.П. та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору, якою визначено суму гонорару у розмірі 25000,00 грн.(а.с. 175 на звороті).
Також в матеріалах справи міститься ордер Виноградського А.П. та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 56, 57).
Згідно із актом приймання-передачі виконаних робіт до договору №1-071125, адвокатом надано наступні послуги: усна консультація вартістю 2000,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи -2000,00 грн., підготовка та подання відзиву – 6000,00 грн., підготовка та подання двох адвокатських запитів – 4000,00 грн., підготовка клопотання про витребування доказів – 2000,00 грн., участь в судових засіданнях – 7000,00 грн.; отримання копії судового рішення – 2000,00 грн. Загальна вартість склала 25000,00 грн. (а.с. 175 на звороті).
Матеріалами справи підтверджується той факт, що представник відповідача знайомився зі справою, подавав відзив, приймав участь в судових засіданнях, подавав клопотання про витребування доказів та готував адвокатський запит.
Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд звертає увагу, що представники позивача та відповідача до закінчення судових дебатів у справі зробили заяви про те, що після ухвалення судового рішення у цій справі ними буде подано суду протягом п`яти днів докази оплати витрат на надання правничої допомоги.
Отже, сторонами було зроблено заяви про надання доказів на підтвердження понесених судових витрат до закінчення судових дебатів. Вказані докази було подано суду в строк визначений законодавством.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Вимогами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Надання доказів про факт та розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Як зазначено ВС в постанові від 17.01.2022 року № 756/8241/20, зустріч із клієнтом та погодження заперечень на касаційну скаргу мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом із тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.
З огляду на викладене, надання представниками сторін таких правничих послуг як надання усної консультації з вивченням документів, узгодження правової позиції, не можуть включатися до витрат на правничу допомогу, оскільки вони не підтвердженні належними доказами. 
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд вважає, що зазначені представниками сторін витрати на правничу допомогу в розмірі 27400,00 грн. та 12500,00 грн. є завищеними та недостатньо обґрунтованими.
З урахуванням предмета спору, ціни позову, складністю справи, обсягу виконаної роботи, необхідності та розумності відповідних витрат, враховуючи, що витрати у визначеному представниками сторін розмірі не є пропорційними до ціни позову, суд визначає (з урахуванням пропорційності задоволення позовних вимог) вартість наданих юридичних послуг в розмірі по 6000,00 грн., що відповідає критеріям розумності та співмірності.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 коп.).
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 
Повний текст додаткового рішення складений 14.05.2026 року.

Суддя: