Справа № 372/1228/26 
Провадження № 1-кп-225/26

В И Р О К
іменем України

09 червня 2026 року  Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025111230001126 від 24.05.2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Денихівки Тетіївського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , за обставин, викладених в обвинувальному акті, вчинив низку умисних кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, громадського порядку та авторитету правосуддя.
Судом встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24 травня 2025 року, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно придбав автомат системи Калашникова АК-74 калібру 5,45х39 мм, придатний для стрільби, 31 патрон до нього, а також корпус ручної осколкової гранати Ф-1 із запалом УЗРГМ, які є бойовими припасами та вибуховим пристроєм. Вказані предмети він зберігав за місцем свого проживання до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 24 травня 2025 року.
?Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.
Провина ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України доводиться протоколом обшуку від 24.05.2025 року за адресою домоволодіння, яке винаймав обвинувачений із колишньою дружиною ОСОБА_7 : АДРЕСА_1 , в ході якого вилучені автомат системи Калашникова АК-74 калібру 5,45х39 мм, придатний для стрільби, 31 патрон до нього, а також корпус ручної осколкової гранати Ф-1 із запалом УЗРГМ.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , яка доводиться ОСОБА_4 колишньою дружиною і яка проживала за адресою обшуку, підтвердила, що вилучені речі є особистими речами ОСОБА_4 . Окрім неї та ОСОБА_4 за вказаною адресою домоволодіння ніхто не проживав. 
В суду немає підстав сумніватися в допустимості вказаного доказу – протоколу обшуку, оскільки останній легалізований ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 26.05.2025 року.
В ході проведеної експертизи № СЕ-19/111/-25/35851-ВТХ від 23.06.2025 встановлено, що вилучений в ході обшуку 24.05.2025 у ОСОБА_4 предмет є корпусом ручної осколкової гранати Ф-1 із запалом УЗРГМ.
В ході проведення балістичної експертизи № СЕ-19/111/-25/35833-БЛ від 13.06.2025 встановлено, що надані на дослідження 31 патрони, вилучені в ході обшуку від 24.05.2025, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї.
Балістична експертиза № СЕ-19/111/-25/35831-БЛ від 13.06.2025 встановила, що вилучений в ході обшуку 24.05.2025 у ОСОБА_4 предмет є автоматом системи Калашникова АК-74 калібру 5,45х39 мм, придатний для стрільби.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про постанову Обухівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, умисно не виконував зазначене судове рішення. Так, 30 липня 2025 року ОСОБА_4 , будучи обізнаним про позбавлення його права керування за судовим рішенням, керував скутером марки «Honda Dio», попри чинну судову заборону. 
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили.
Провина ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України доводиться постановою Обухівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_4 визнаний винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2025 року, відповідно до змісту якої 07 квітня 2025 року ОСОБА_4 керував транспортним засобом ВАЗ 6815 СУЛ на автодорозі О-101603 – 18 км і був зупинений працівниками поліції і з наступним складанням протоколу за ч. 5 ст. 126 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Отже, ОСОБА_4 вже після 07 квітня 2025 року не міг бути необізнаним про накладення на нього стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами відповідно до постанови Обухівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року.
Проте 26 серпня 2025 року відповідно до змісту постанови Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_4 керував скутером марки «Honda Dio» по вул. Київській в с. Старі Безрадичі Обухівського району Київської області.
Вказані обставини встановлені судовими рішеннями і не потребують доказування.
Суд виключив із пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України посилання на факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом – автомобілем ВАЗ 07 квітня 2025 року попри судову заборону, оскільки стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів, що ОСОБА_4 станом на 07 квітня 2025 рік був обізнаний про наявність постанови Обухівського районного суду Київської області від 07 жовтня 2024 року, якою визнаний винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до змісту цієї постанови ОСОБА_4 не був присутній під час розгляду справи в суді.
Проте виключення вказаного факту не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України.
Також судом встановлено, що 04 січня 2026 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці на вулиці Київській у селі Великі Дмитровичі Обухівського району Київської області, діючи умисно, з хуліганських мотивів та демонструючи явну неповагу до суспільства, здійснив постріл із предмета, схожого на пістолет, у напрямку автомобіля BMW 730D, в якому перебували громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Внаслідок пострілу було пошкоджено заднє скло автомобіля. Своїми діями обвинувачений грубо порушив громадський порядок, створив реальну загрозу життю та здоров`ю оточуючих осіб і продемонстрував зухвале ставлення до загальновизнаних норм поведінки.
?Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Провина ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України доводиться показаннями свідків-потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які показали суду, що 04 січня 2026 року близько 18 год. 30 хв. в ході дорожнього конфлікту, який стався на автомобільній дорозі в м. Обухів біля с. Тарасівка, ОСОБА_4 після зауваження вийшов із свого автомобіля Део Ланос та здійснив постріл в їхній бік, в результаті чого прострелив заднє скло автомобіля, в якому перебувало подружжя. Після чого вони швидко рушили з місця події. 
Свідок ОСОБА_9 , який доводиться другом обвинуваченому ОСОБА_4 , допитаний в якості свідка показав, що взимку 2026 між ОСОБА_4 і людьми, які перебували в іншому автомобілі марки БМВ мав місце конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 взяв мачете, вийшов із свого автомобіля і вдарив по задньому склу. Після чого автомобіль БМВ рушив із місця і поїхав. 
І хоча твердження свідків різняться щодо предмету, який використовував ОСОБА_4 в ході цього конфлікту, суд віддає перевагу показанням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з огляду на наступне.
В ході комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів та балістичної експертизи від 16.02.2026 № КСЕ-19/111-26/3175 встановлено на задньому пошкодженому склі автомобіля марки БМВ НОМЕР_2 дифеніламін, що може свідчити про наявність слідів пострілу, пошкодження на склі носить вогнепальний характер і утворилося від снаряда діаметром близько 9 мм.
Проте, суд також зазначає, що і предмет, схожий на пістолет, і мачете є предметами, пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень, тому не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України.
Слід також зазначити, що обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем, який відповідно до інформації з військової частини НОМЕР_1 24.03.2024 самовільно залишив військову частину без зброї та станом на 31.05.2025 не повернувся. 
За наслідками розгляду справи суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 382, ч. 4 ст. 296 КК України. 
Оцінюючи досліджені докази відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання, суд керується вимогами статей 50, 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини справи, а також мету покарання, яка полягає не лише в карі, а й у виправленні засудженого та запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Суд бере до уваги, що обвинувачений є військовослужбовцем, однак замість демонстрації законослухняної поведінки систематично нехтував вимогами закону. Незаконне зберігання бойової автоматичної зброї, боєприпасів та гранати свідчить про підвищену суспільну небезпечність його дій. Вчинення хуліганства із застосуванням предмета, схожого на зброю, у громадському місці створювало реальну небезпеку для життя та здоров`я громадян. Крім того, обвинувачений тривалий час демонстративно не виконував судові рішення, чим підривав авторитет судової влади. Разом із тим ОСОБА_4 є особою, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за час військової служба зарекомендував себе з позитивного боку, має подяку від командира військової частини, раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття. 
Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, зазначену в обвинувальному акті. Так, огляд на стан сп`яніння проводився 04 січня 2026 о 22 год. 00 хв., тобто через 3 год. 30 хв. після інциденту, який стався на дорозі і в подальшому зазнав інкримінування за ч. 4 ст. 296 КК України. З огляду на це, суд вважає, що ОСОБА_4 міг вжити алкоголь або наркотичні засоби після події в проміжок часу з 18 год. 30 хв. по 22 год. 00 хв.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства. Застосування більш м`яких видів покарання не забезпечить досягнення мети кримінального покарання та не відповідатиме ступеню суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень.
Вказаний висновок узгоджується із висновком органу пробації. 
Щодо цивільного позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, так як розмір матеріальної шкоди доведений долученими доказами, а розмір моральної шкоди співмірний із завданими стражданнями, які полягали у створенні ОСОБА_4 ситуації, в якій потерпілий мав реальні побоювання за своє життя та життя своєї дружини. Також потерпілий був змушений тривалий час переживати за психологічний стан своєї дружини ОСОБА_10 , яка через отриманий стрес не виходила із будинку та ізолювалася від оточення. Ситуацію ускладнювало проживання із обвинуваченим ОСОБА_4 в одному населеному пункті через непередбачуваність для потерпілих його подальшої поведінки. Окрім цього, перебування транспортного засобу в ремонті через пошкодження скла змусило його на тривалий час змінити звичайний уклад життя, будучи військовослужбовцем. він мав докладати зусиль для щоденного прибуття до місця служби в спосіб, відмінний до звичного. 
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 
Процесуальні питання суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України та ін.
Суд не вважає за необхідне обирати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою через добросовісну процесуальну поведінку, яку він продемонстрував під час перебування кримінальної справи на розгляді суду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 323, 368, 370, 373, 374 КПК України, статтями 50, 65, 67, 70 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 та ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.
Призначити покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України – у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 296 КК України – у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 382 КК України – у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання засудженого, зарахувавши в строк покарання період затримання з 24.05.2025 по 25.05.2025 та з 05.01.2026 по 06.01.2026.
Стягнути із засудженого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз в розмірі 22 730 грн. 70 коп.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 10585 грн. 04 коп., у відшкодування моральної 100 000 грн.
Речові докази – предмети вилучені в ході обшуку 24.05.2026 за адресою домоволодіння – АДРЕСА_1 – знищити; 
Речові докази – предмети вилучені в ході проведення обшуку автомобіля Део Ланос, без державного номерного знаку, темно-зеленого кольору 21.01.2026 - знищити
автомобіль ВАЗ 2101 номер НОМЕР_3 повернути ОСОБА_4 
автомобіль марки Део Ланос, без державного номерного знаку, темно-зеленого кольору повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя