Справа № 953/3459/26
н/п 2/953/2728/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 травня 2026 року
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Глазько С.О.,
учасники справи у судове засідання не з`явились
розглянув у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 68 056,38 грн
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача
Акціонерне товариства "Таскомбанк" (далі – Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/12249310-CK_SB від 25.10.2021, розмір якої станом на 27.11.2025 становить 68 056,38 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 44 919,06 грн; заборгованість за процентами – 23 137,32 грн та судовий збір.
Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем зобов`язань із своєчасного повернення кредитних коштів.
Виклад позиції відповідача
21.05.2026 від позивача надійшли пояснення, в яких він вказав, що не ухиляється від виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості, однак, у зв`язку з важким матеріальним становищем не має можливості його виконати. Звертався до Банку з метою урегулювання можливості сплати заборгованості частинами. Вказує, що не погоджується з нарахованими відсотками. До пояснень додав копії довідки Пенсійного фонду України про відсутність пенсійних виплат, довідки центру зайнятості, медичних виписок та документів щодо проходження ВЛК і МСЕК, виписки з рішення експертної команди.
Також 21.05.2026 відповідач подав заяву, в якій просив відстрочити або розстрочити виконання рішення враховуючи його скрутне матеріальне становище. Вказав, що не має роботи, перебуває на обліку в центрі зайнятості.
Процесуальні дії у справі
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 25.03.2026 відкрив спрощене позовне провадження, призначив справу до розгляду, встановив учасникам справи строки для реалізації процесуальних прав.
Розгляд справи відкладався, зокрема, до 21.05.2026.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації. Поштові повідомлення повернулися з відміткою: "адресат відсутній", що згідно зі ст. 128, 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням.
Суд також враховує подані відповідачем пояснення, що також вказує про його обізнаність.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (частина перша статті 223 ЦПК України).
За таких обставин, ураховуючи належне повідомлення сторін про судове провадження, відсутність клопотань про неможливість розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом
25.10.2021 ОСОБА_1 та Банк підписали заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, відповідно до предмету якої ознайомившись з публічною пропозицією Банку на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (надалі – публічна пропозиція), тарифами АТ "ТАСКОМБАНК", просив Банк відкрити поточний рахунок у гривні, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, на моє ім`я та виявляю бажання оформити на своє ім`я платіжну картку MasterCard World та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі на суму 50 000 грн, зі строком користування 12 місяців, шляхом кредитування поточного рахунку або на суму, вказану в мобільному додатку в подальшому при встановленні кредитного ліміту в період дії поточного рахунку). Заява підписана сторонами 25.10.2023 о 20:01 год. У розділі підпису клієнта міститься відображення підпису відповідача та його фотознімки з паспортом.
У заяві містяться дані, що ОСОБА_1 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий відповідно до заяви-договору на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/12249310-CK_SB.
Процентна ставка за встановленим кредитним лімітом – 43,96 %, строк користування – 12 місяців з автоматичною пролонгацією.
Відповідно до п. 3 заяви-договору позичальник акцептував публічну пропозицію Банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщеній на сайті Банку за адресою https://tascombank.ua) і беззастережно приєднується до умов останнього. Позичальник згоден, що дана заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами Договору.
Згід0но з п. 4 заяви-договору позичальник підтвердив, що ознайомлений з умовами Договору, Тарифами, Правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримав їх примірники у Мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Також до матеріалів справи долучено копія публічної пропозиції Банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, затвердженої рішенням правління Банку, протокол від 13.07.2021.
Відповідно до довідки Банку ОСОБА_1 з 25.10.2023 є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , який відкритий до заяви-Анкети на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору № 002/12249310-CK_SB від 25.10.2023, № картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК".
У виписці по рахунку № НОМЕР_1 відображено використання коштів, нарахування процентів за договором № 002/12249310-CK_SB від 25.10.2023.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002/12249310-CK_SB від 25.10.2023 така становить 68 056,38 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) – 44 919,06 грн; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) – 23 137,32 грн.
Згідно з копією довідки відділ обслуговування громадян № 11 Пенсійного фонду України від 05.02.2025 від № 2329 ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України і не отримує пенсію, як особа з інвалідністю 3 групи.
Відповідно до копії довідки відділ обслуговування громадян № 11 Пенсійного фонду України від 26.03.2026 від № 2000-0214-8/651802 ОСОБА_2 перебуває на обліку у головному управлінні Пенсійного фонду у Харківській області та отримує компенсацію особі, яка безоплатно прихистила внутрішньо переміщених осіб у розмірі 900,00 грн щомісячно.
Згідно з копією довідки Харківського обласного центру зайнятості від 09.01.2026 № 20 ОСОБА_1 перебуває на обліку в статусі зареєстрованого безробітного з 05.01.2026 по теперішній час.
Також відповідач долучив копії актів дослідження стану здоров`я № 409/5 від 22.04.2026, № 1303/1 від 03.07.2025 та виписку із медичної карти стаціонарного хворого 1832.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач уклав кредитний договір № 002/12249310-CK_SB від 25.10.2023 на підставі заяви-договору відповідача, що підтверджується його підписом. Жодних заперечень щодо факту укладення договору відповідач не висловлював. Наведене вказує на те, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Суд встановив, що Банк відкрив рахунок відповідачці. та видав платіжну картку із встановленим кредитним лімітом. Сторонами досягнуто згоди щодо отримання коштів у користування, порядку їх повернення (строки та проценти за користування ними). Тобто сторони досягли згоди щодо істотних умов договору. Надання коштів у користування підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за кредитним договором.
Використання кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку відповідача. З наданого розрахунку заборгованості за укладеним кредитним договором складає: за договором № 002/23085253-CK_SB від 12.11.2023: 68 056,38 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) – 44 919,06 грн; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) – 23 137,32 грн.
Тобто, Банк виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором своєчасно та повністю, надавши ОСОБА_1 в розпорядження платіжну картку із встановленням кредитного ліміту, однак в порушення ст. 509, 525, 526, 1046, 1048, 1049 ЦК України та умов договору відповідачка зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у останньої перед позивачем наявна заборгованість.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (див. постанову Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15).
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 № 913/618/21, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
Суд відхиляє посилання відповідача на необґрунтованість заявлених Банком процентів з огляду на те, що такі відповідають узгодженому сторонами розміру. Контррозрахунку щодо розміру процентів відповідач не надав.
Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у розмірі 68 056,38 грн.
Щодо розстрочення виконання рішення
Відповідно до абзацу 1 частини першої, абзацу 1 частини третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим
Згідно з частиною четвертою статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Наведене положення узгоджується з частиною першою статті 33 Закону України "Про виконавче провадження".
Частиною п`ятою статті 435 ЦПК України встановлено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Системне тлумачення статті 435 ЦПК України та статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення, при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше один рік (подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.10.2019 у справі № 2-1230/11).
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.
У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Відстрочка виконання рішення суду – це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
Така правова позиція була наведена, зокрема у постанові Верховного Суду від 21.02. 2019 у справі № 2-54/08.
Суд звертає увагу, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не сприяє ухиленню від його виконання відповідача, а навпаки надає можливість ефективно виконати судове рішення без понесення сторонами додаткових обтяжень при його виконанні, оскільки з наданими боржником документами та поясненнями на цей час у нього відсутні будь-які постійні доходи.
Суд, беручи до уваги обставини платоспроможності відповідача (відсутність сталого доходу, зокрема 900,00 грн на місяць), соціальний аспект (проблеми зі здоров`ям), відсутність роботи (перебування на обліку у службі зайнятості) та ті виклики, що постали перед українським суспільством внаслідок повномасштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища більшості громадян, у тому числі й відповідача, вирішив відстрочити виконання судового рішення за заявою відповідача.
При цьому суд, вирішуючи питання відстрочення виконання рішення суду, з метою дотримання балансу інтересів сторін на основі поданих сторонами доказів в частині строку відстрочки вважає за необхідне вимоги боржника задовольнити і розстрочити виконання рішення на дванадцять місяців, що забезпечить дотримання принципу пропорційності та балансу інтересів сторін у справі.
З цих підстав суд вирішив розстрочити виконання судового рішення за заявою відповідача на дванадцять місяців рівними частинами (по 5 671,37 грн щомісячно), а тому заява відповідача про розстрочення виконання судового рішення підлягає задоволенню.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі, а виконання рішення відповідно статті 435 ЦПК України.
Судові витрати
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 – 265, 354, 355, 435 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Таскомбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" суму заборгованості у розмір № 002/12249310-CK_SB від 25.10.2021, розмір якої станом на 27.11.2025 становить 68 056,38 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 44 919,06 грн; заборгованість за процентами – 23 137,32 грн, розстрочивши виконання рішення суду терміном на 12 місяців, а саме: на боржника покладається обов`язок здійснити виплати на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" у розмірі 5 671,37 грн щомісячно протягом 12 місяців. Кожен платіж повинен бути внесений до 20 дня відповідного календарного місяця, починаючи з червня 2026 року.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено та підписано 21.05.2026.
Учасники справи:
Позивач (стягувач): Акціонерне товариство "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30; код ЄДРПОУ 09806443).
Відповідач (боржник): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя           Роман ВІТЮК