Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
12 травня 2026 року № 520/28265/23 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не повного нарахування та неповної виплати за січень та лютий 2023 року грошового забезпечення ОСОБА_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), здійснити донарахування та доплату за січень та лютий 2023 року грошового забезпечення ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не повного нарахування та неповної виплати за січень та лютий 2023 року додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 ОСОБА_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), здійснити донарахування та доплату за січень та лютий 2023 року додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що із ним при звільнені не проведено остаточного розрахунку за період січень-лютий 2023 рік та не в повній мірі нараховано додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за період січень-лютий 2023 року. Вбачаючи у цьому порушення своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.
Так, відповідачем зазначено, що із позивачем здійснено повний розрахунок, оскільки 100000 грн виплачуються особам, які безпосередньо беруть участь у бойових діях позивачу не передбачена дана виплата, з огляду на те що з 01.01.2023 по 14.01.2023 ОСОБА_1 безпосередньої участі в бойових діях не приймав та відповідно до наказу командира військової частини №749 від 05.02.2023 отримав додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць відповідно до вимог постанови КМУ №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, в сумі 13 354,16 грн. 
З 15.01.2023 до 08.02.2023 ОСОБА_1 був відсторонений від виконання службових обов`язків - та фактично не міг і не виконував бойових завдань. 
Також відповідачем зазначено, що скасування судовим рішенням від 04.04.2023 по справі №520/3025/23 наказу про відсторонення жодним чином не впливає на фактичне невиконання обов`язків військової служби за минулий період на підставі діючого в той момент наказу командира.
Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій заперечув проти доводів відповідача та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно приписів ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.
У період з 19.06.2019 по 14.04.2023 старший лейтенант ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира батареї військової частини НОМЕР_2 . Наразі проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 .
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.01.2023 року №206 ОСОБА_1 усунуто від виконання службових обов`язків на період службового розслідування.
Не погоджуючись з даним відстороненням від виконання службових обов`язків позивач звернувся до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі №520/3025/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування пункту наказу – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано пункт 2 Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 15 січня 2023 року №206 «Про призначення службового розслідування».
Рішення набрало законної сили.
Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання рішення суду від 04.04.2023 по справі №520/3025/23, відповідачем винесено наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 09.02.2023 №404, яким поновлено виконання службових обов`язків за зайнятою посадою командира 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_5 старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 15.01.2023.
Як зазначає позивач наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.02.2023 №749 його не включено до списків на виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022.
У зв`язку із тим, що позивачу не виплачено додаткову винагороду передбачену Постановою КМУ №168, 28.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_2 із рапортом, в якому у зв`язку із зазначеними обставинами просив здійснити перерахунок належного йому грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за січень та лютий 2023 року та здійснити йому виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за вказаний період з урахуванням раніше сплачених сум.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з абзацами першим, другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 168, пунктом 1 якої, у редакції станом на 07 березня 2022 року, визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Надалі до Постанови № 168 неодноразово вносилися зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 350, від 01 липня 2022 року № 754, від 07 липня 2022 року № 793, від 08 жовтня 2022 року № 1146, проте зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, у 2022 році не змінювався.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» Постанову №168 доповнено пунктом 2-1, який підлягав застосуванню з 24 лютого 2022 року, та згідно з яким визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Аналізуючи обставини даної справи судом встановлено, що спірним у даній справі є питання щодо виплати позивачу грошового забезпечення у вигляді додаткової винагороди передбаченої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовців, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 (сто тисяч) грн. за січень-лютий 2023 року в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у бойових діях, заходах забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх здійснення.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 № 248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини, голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100000,00 грн. або 30000,00 грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100000,00 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).
Відповідно до змісту окремого доручення Міністра оборони України № 248/1298 від 25 березня 2022 року під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій) /пункту 1/.
На період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби) /пункту 2/.
Райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.
Командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цієї телеграми /пункту 4/.
Виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини;
керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми) /пункту 5/.
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів /пункту 6/.
У період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які брали безпосередню участь у бойових діях або заходах та:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень, травм) - за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер), але не більше періоду дії воєнного стану;
захоплені в полон або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у випадках, якщо такі факти мали місце, як до введення воєнного стану в Україні, так і після його введення) /пункту 7/.
У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100 000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії /пункту 8/.
До наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які:
беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки; проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;
добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира;
самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - з дня самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом командира;
відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира;
усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира;
відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення;
перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення;
навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;
у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки адміністративного або кримінального правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення; перебували:
під вартою чи домашнім арештом; на навчанні за кордоном;
у відпустках, за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення /пункту 10/.
Водночас із наведеного нормативного регулювання вбачається, що збільшення додаткової винагороди до 100 000 грн у розрахунку на місяць пов`язується із наявністю встановленого факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за умови перебування безпосередньо в районах здійснення таких заходів, та виплачується пропорційно часу такої участі.
З аналізу наведених положень Постанови №168 та доведених Міністерством оборони України підходів до документального підтвердження участі у бойових діях/заходах убачається, що підставою для виплати додаткової винагороди (у тому числі у збільшеному розмірі) є накази командирів (начальників), які видаються на підставі належних підтвердних документів (бойові накази/розпорядження, журнали бойових дій, бойові донесення, рапорти командирів підрозділів тощо).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарського діяльності) від 15.01.2023 №206 «Про призначення службового розслідування», усунуто від виконання службових обов`язків командира НОМЕР_6 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
Як вбачається з рапорту командира реактивної бригади ОСОБА_2 , який подано Командиру військової частини НОМЕР_2 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України 28 лютого 2022 року № 168, ОСОБА_1 внесено до частини 5 даного рапорту, як особу, якій не виплачується додаткова винагорода за січень 2023 року на підставі правопорушення – усунення від виконання службових обов`язків з 15.01.2023.
Як встановлено судом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 09.02.2023 №424, поновлено виконання службових обов`язків за зайнятою посадою командира 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_5 старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 15.01.2023.
З метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи, ухвалою суду від 13.10.2023 витребувано у Військову частину НОМЕР_2 відомості щодо бойових розпоряджень відповідних ОСУВ, ОТУ, командування ОМБР, відповідно до яких склад 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи у січні та лютому 2023 року залучався до виконання завдань за призначенням, пов`язаним із захистом суверенітету України, її територіальної цілісності та недоторканості в умовах воєнного стану та відсічі військової агресії зі сторони Російської Федерації; - витяги з бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_2 за січень та лютий 2023 року, що стосувалися ОСОБА_1 , згідно яких він залучався до участі у бойових діях, виконанні бойових (спеціальних) завдань та/або залучався до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, у січні та лютому 2023 року; - витяги із сторінок Журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 за січень та лютий 2023 року, що стосувалися ОСОБА_1 , із зазначенням обов`язкових реквізитів, передбачених Інструкцією з ведення Історичного формуляру, Історичної довідки та Журналу бойових дій, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020 № 363 та відомостями щодо засвідчення такого журналу уповноваженою особою (із зазначенням її прізвища, посади, звання тощо); - витяги з рапортів на виплату грошового забезпечення за січень 2023 року та додаткової винагороди за січень 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, що стосувалися ОСОБА_1 із зазначенням відомостей щодо особи яка підписала такий рапорт (із зазначенням її прізвища, посади, звання тощо); - витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_2 про виплату грошового забезпечення за січень 2023 року та додаткової винагороди за січень 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, що стосуються стосувалися ОСОБА_1 ; - витяги з рапортів на виплату грошового забезпечення за лютий 2023 року та додаткової винагороди за лютий 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, що стосуються стосувалися ОСОБА_1 із зазначенням відомостей щодо особи яка підписала такий рапорт (із зазначенням її прізвища, посади, звання тощо); - витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_2 про виплату грошового забезпечення за лютий 2023 року та додаткової винагороди за лютий 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, що стосуються стосувалися ОСОБА_1 ; - довідку про грошове забезпечення щодо нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за січень 2023 року та додаткової винагороди за січень 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168; - довідку про склад (із зазначенням складових: окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавок, премій та інше, а також додаткової винагороди) виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення за січень 2023 року та додаткової винагороди за січень 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168; - довідку про грошове забезпечення щодо нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за лютий 2023 року та додаткової винагороди за лютий 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168; - довідку про склад (із зазначенням складових: окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавок, премій та інше, а також додаткової винагороди) виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення за лютий 2023 року та додаткової винагороди за лютий 2023 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. 
Відповідачем у наданому до суду відзиві зазначено, що з 01.01.2023 по 14.01.2023 ОСОБА_1 безпосередньої участі в бойових діях не приймав. 
Відповідно до наказу командира військової частини №749 від 05.02.2023 отримав додаткову винагороду в розмірі 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць відповідно до вимог постанови КМУ №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, в сумі 13354,16 грн, що підтверджується довідкою про виплату грошового забезпечення від 27.10.2023 №5343.
З 15.01.2023 по 08.02.2023 ОСОБА_1 відсторонений від виконання службових обов`язків та фактично не виконував бойових завдань.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.03.223 №1272, позивачу нараховано з 09.02.2023 по 28.02.2023 додаткову винагороду в розмірі 70357,14 грн, що також підтверджується довідкою про виплату грошового забезпечення від 27.10.2023 №5343.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що позивач у період з 15.01.2023 по 08.02.2023 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії, а скасування наказу про відсторонення жодним чином не впливає на фактичне виконання обов`язків військової служби за даний період, оскільки основною передумовою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 є безпосередня участь у бойових завданнях, яка належним чином документально підтверджена.
Таким чином, у ході судового розгляду справи не встановлено наявності доказів та документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у спірний період.
З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу спірної винагороди у збільшеному розмірі відповідно до Постанови № 168.
Щодо нарахування грошового забезпечення за період січень-лютий 2023, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир) (пункти 1, 2 пункту розділу ІІ Порядку № 260).
Розділом XXIX Порядку № 260 врегульовано виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, зокрема усуненим або відстороненим від виконання службових обов`язків.
Пунктом 1 розділу ХХІХ Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.
У разі скасування рішення про усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді військовослужбовцям виплачуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення, на отримання яких вони втратили право у зв`язку з усуненням (відстороненням) з урахуванням змін у розмірах грошового забезпечення.
Діючим Порядком № 260 передбачена виплата військовослужбовцям грошового забезпечення, що включає: щомісячні основні, додаткові та одноразові додаткові види грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення здійснюється на підставі наказу командира; військовослужбовцям, які усунені від виконання службових обов`язків, виплата здійснюється виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.
Як встановлено судом, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 по справі №520/3025/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування пункту наказу – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано пункт 2 Наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 15 січня 2023 року №206 «Про призначення службового розслідування».
Рішення набрало законної сили.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 09.02.2023 №404 поновлено виконання службових обов`язків за зайнятою посадою командира 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_5 старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 15.01.2023.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачу у період з 01.01.2023 по 14.01.2023 виплачено 13 354,16 грн та у період з 09.02.2023 по 28.02.2023 виплачено 70 357,14 грн.
Тобто у період з 15.01.2023 по 08.02.2023 (час усунення від виконання службових обов`язків) позивачу не нараховувалась та не виплачувалось грошове забезпечення.
Таким чином, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що у період усунення позивача від виконання службових обов`язків йому не нараховувались основні види грошового забезпечення.
З метою належного захисту порушених прав позивача суд вважає за можливе визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати основних видів грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 15.01.2023 по 08.02.2023 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 28.02.2023, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати основних видів грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 15.01.2023 по 08.02.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 28.02.2023, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мороко А.С.