ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

01 липня 2026 року	Справа №160/10314/26 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеси О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОІНВЕСТ 08» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему “Електронний суд” надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРОПРОІНВЕСТ 08” (далі - позивач, ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08») до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі – відповідач, ГУ ДПС у Дніпропетровській області, ГУ ДПС), в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0153930712 та № 0153960712 від 26.03.2026 року прийняті Головним управління ДПС у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення (далі – ППР) суперечить податковому законодавству, а їх протиправність полягає у невірному застосуванні та трактуванні ГУ ДПС норм податкового законодавства, невірного та неповного аналізу первинних документів, а отже підлягають скасуванню. Позивач є виробничим підприємством, основним напрямом діяльності якого є виробництво олії та тваринних жирів. Між позивачем та ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» року був укладений договір №А-1122/195 від 01.09.2025 про виготовлення продукції з давальницької сировини, яким були погоджені умови співробітництва. На підставі зазначеного договору позивачем була здійснена переробка поставленої сировини, після чого ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» була передана вироблена продукція. Крім того, позивачем у встановленому порядку були зареєстровані на користь ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» відповідні податкові накладні за операціями з перероблення давальницької сировини, чим виконані вимоги ст. 201 ПК України щодо належного підтвердження формування податкового кредиту для ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД». Вищенаведене, на думку позивача, підтверджує, що господарські операції позивача з ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», що були предметом перевірки, спрямовані на реальне настання наслідків, не носять фіктивного чи удаваного характеру, не суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені без мети приховування сплати податків. В Акті перевірки відповідачем зазначаються обставини, які були встановлені по відношенню до його контрагента з посиланням на отриману податкову інформацію, яка наявна у базах даних ДПС та яка була зібрана з інших джерел по ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД». Незважаючи на те, що відповідна інформація є однією з підстав для зазначення висновків про порушення податкового законодавства саме позивачем, ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» наголошує, що йому така інформація не відома та відповідними даними він не володіє. Зауважив, що відповідачу під час проведення перевірки були надані усі належним чином оформлені первинні документи, які беззаперечно підтверджують реальність господарських операцій позивача із контрагентом замовником саме з надання послуг з переробки давальницької сировини. До наданих документів у ревізорів, під час проведення перевірки, не виникало жодних зауважень, а лише через хибність та незаконність висновків зазначених у Акті перевірки, відповідачем зазначається, що надані документи не мають силу первинних. При цьому, такі документи не можуть і не підтверджують факт безоплатного отримання сировини (начебто отриманої із джерела невідомого походження) та безоплатної реалізації виготовленої продукції. Також позивач зазначив, що усі дії позивача та складені ним в підтвердження таких дій первинні документи щодо отримання соняшнику на переробку від ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», його переробки та передачі готової продукції (олії соняшникової, соняшникового шроту) повністю відповідають Розділу XII «Облік переробки давальницької сировини» Порядку №656. Окрім того, відповідачем не встановлено протиправність джерела походження у самого позивача соняшникової олії, соняшникового шроту, які були передані останнім його контрагенту-замовнику, не перевірено руху активів позивача та його контрагента-замовника у вигляді соняшнику, олії соняшникової, шроту соняшнику та грошових коштів, обмежившись безпідставним висновком про самовільне введення в обіг соняшнику. На підставі викладеного, позивач вважає, що усі первинні документи мають силу первинних документів, так як вони складені у відповідності до положень діючого податкового та спеціального законодавства і базуються на фактичному здійсненні господарських операцій позивачем з ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД». Також позивач зауважив, що він здійснював перевірку потенційного контрагенту ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» за доступними йому базами даних, що свідчить про прояв ним розумної обачності щодо можливих негативних для себе наслідків. Отже, за умови не встановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагента для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Щодо інформації про те, що контрагент позивача та його постачальник є фігурантами в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018000000001979 від 15.08.2018 року, позивач зауважив, що вирок у вказаному кримінальному провадженні станом на дату звернення до суду відсутній, а ухвала слідчого судді про накладення арешту на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ щодо зазначених у ній суб`єктів господарювання – скасована, отже наведені докази не можуть слугувати належним доказом фіктивності господарських операцій, що ставляться під сумнів відповідачем. Зауважив, що товарно-транспортна накладна (далі - ТТН) не є обов`язковим документом у господарських операціях з надання товару на переробку проте є обов`язковою для договорів перевезення. Окремі недоліки в заповненні ТТН не є беззаперечним доказом відсутності фактичного переміщення таких товарів. Також позивач наголошував на тому, що відповідач в порушення норм діючого законодавства самостійно, без наявності відповідних повноважень, встановив у Акті перевірки удаваність договору на переробку давальницької сировини, при цьому із відповідним позовом до суду не звертався та при встановлені факту удаваності правочину не вказав чітко і обґрунтовано - який правочин насправді сторони мали на увазі укладаючи удаваний правочин і як цей правочин (прикритий) мав бути відображений у бухгалтерському та податковому обліку позивача, лише обмежившись твердженнями, що останній був укладений для приховування введення в обіг сировини невідомого походження, без конкретизації їх правової природи. Окрім того, порушення щодо не реєстрації податкових накладних безпосередньо пов`язане з питаннями передачі позивачем готової продукції ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД». Враховуючи те, що готова продукція передавалася зазначеному контрагенту за відповідними актами не на виконання договору поставки продукції та/або будь-якого іншого правочину, а на виконання договору про виготовлення продукції з давальницької сировини, відповідно не було підстав для виникнення податкових зобов`язань на суму 375 321,25 грн., і як наслідок, у позивача відсутній обов`язок складати та реєструвати податкові накладні. Вищевикладені обґрунтування, на думку позивача, свідчать про те, що податкові повідомлення рішення №0153930712 та №0153960712 від 26.03.2026 року були прийняті відповідачем безпідставно і незаконно, а тому підлягають скасуванню
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
06.05.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з твердженнями і вимогами позивача, а тому просить прийняти відзив до розгляду та врахувати під час розгляду адміністративної справи, а в задоволенні адміністративного позову - відмовити у повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що відповідно до договору про виготовлення продукції з давальницької сировини №А-1122/195 від 01.09.2025 ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» документально оформлено операції з надання на адресу ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» послуг з переробки давальницької сировини на загальну суму 145 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 24 166,67 грн. Проте, у наданих до перевірки товарно-транспортних накладних зазначено, що транспортування сировини (соняшника) здійснювалось на замовлення ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», сторонніми організаціями, але за даними ЄРПН системи «Архів електронної звітності», реєстрація податкових накладних на реалізацію підприємству ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» послуг перевезення або оренди транспортних засобів протягом аналізованого періоду не здійснювалась. Окрім того, основним перевізником була фізична-особа підприємець - Сердюк Владислав (код ЄДРПОУ 3401818755), у якого згідно бази даних ДПС основний вид діяльності - 62.01 – комп`ютерне програмування та відсутні вантажні транспортні засоби в оренді або у власності. Таким чином, отримана інформація про власників транспортних засобів, зазначених в ТТН та наявна інформація в ЄРПН, засвідчує факт неможливості здійснення перевезення вантажу від замовників на адресу ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08». Також, відповідно до даних ЄРПН, за грудень 2025 року ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» не здійснювалось придбання послуг оренди транспортних засобів або послуг з перевезення товару (насіння соняшника). Відповідач зауважив, що за результатами проведеного аналізу ЄРПН встановлено, що протягом 2025 року ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» придбало лише 1 441,98 т насіння соняшника при реалізації у періоді з 01.01.2025 по 01.12.2025 понад 4 518,81 т готової продукції (олії соняшникової та шроту соняшника). Фактично придбання насіння соняшника у листопаді-грудні 2025 року ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» не здійснювало. При відсутності придбання насіння соняшника у грудні 2025 року ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» передало ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» на переробку насіння соняшника у кількості 74,129 т. Придбання у кількості 493,350 т насіння соняшника також не підтверджується у зв`язку з неможливістю встановлення походження товару за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних господарських операцій. Окрім того, ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» (код ЄДРПОУ 39992949) та його контрагент ТОВ «АЛКОР ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 41538637) є фігурантами в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018000000001979 від 15.08.2018, за фактом створення (придбання) та організації діяльності невстановленими особами низки суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на експорт сільськогосподарської продукції до країн нерезидентів за підробленими документами походження товару (зернових культур) із подальшим переведенням отриманої валютної виручки на розрахункові рахунки відкриті в іноземних банківських установах підконтрольних підприємств нерезидентів, розташованих в зонах з особливим пільговим режимом оподаткування. Зважаючи на відсутність у ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» операцій з придбання насіння соняшника, реального транспортування насіння соняшника, відповідач дійшов висновку, що ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» не придбавало та не передавало сировину для переробки на давальницьких умовах до ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08», а позивач не мав можливості здійснити переробку сировини (насіння соняшника) на давальницьких умовах для ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД». Також відповідно до наявної в органах ДПС України податкової інформації встановлено відсутність у ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД»: достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів для самостійного виробництва (вирощування) сировини (насіння соняшника), його зберігання, транспортування; придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності; придбання протягом аналізованого періоду насіння соняшника у контрагентів-постачальників та/або фізичних осіб-підприємців, що свідчить про нереальність здійснення господарських операцій з вирощування насіння соняшника та його подальшої передачі на переробку до ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08». Отже, операції щодо передачі на переробку давальницької сировини (насіння соняшника) від ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» до ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08», на думку відповідача, мають ознаки удаваних. Враховуючи наведене вище, в ході перевірки встановлено нереальність (відсутність фактичного здійснення) ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» господарських операцій з придбання/виготовлення і відповідно передачі насіння соняшнику на переробку, встановлено лише документальне відображення в первинній документації операцій, які фактично не відбувались. Отримані до перевірки первинні документи щодо надання послуг переробки давальницької сировини (насіння соняшника) для їх замовника ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» не підтверджуються, оскільки не опосередковувались реальним рухом активів (зокрема сировини), складені з порушенням вимог Закону №996 та не мають юридичної сили. Перевіркою встановлено, що під видом надання послуг по переробці давальницької сировини, відбулася безоплатна передача олії соняшникової та шроту соняшникового власного виробництва від ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» до ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», проте такі операції залишились не задекларованими та не відображеними ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» в бухгалтерському обліку та в податковій звітності. Окрім того, перевіркою дотримання вимог податкового законодавства під час реєстрації податкових накладних ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 встановлено порушення щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на ПДВ в загальній сумі 375 321,25 грн по операціях з безоплатного відвантаження олії соняшникової та шроту на адресу ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» на підставі актів прийому-передачі готової продукції. На підставі викладеного відповідач вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
08.05.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому не погоджується з доводами відповідача та просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що представником відповідача у поданому відзиві повністю нехтуються положення процесуального законодавства та не зазначається жодних заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, а фактично переписується зміст Акта перевірки з, начебто, встановленими порушеннями законодавства зі сторони позивача. Наголошував на тому, позивачем наведене детальне обґрунтування заявлених позовних вимог у поданій позовній заяві, які відповідачем не спростовуються, зокрема щодо того, що: документи які складалися задля підтвердження господарських операцій між позивачем та ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» мають силу первинних, оскільки останні відповідають як вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», так і Порядку № 656 від 11.09.2009 р.; позивачем проявлено розумну обачність, щодо можливих негативних для себе наслідків, під час здійснення господарських операцій; посилання на кримінальні провадження фігурантами яких колись були ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», ТОВ «АЛКОР ТРЕЙД» є безпідставні; діє принцип індивідуальної відповідальності платника податку та виключну інформативність податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання; відповідачем повністю проігнорована позиція позивача щодо незаконності висновків відповідача про удаваність правочинів на переробку давальницької сировини. Щодо посилання у відзиві на судову практику Верховного суду, представник позивача зазначив, що відповідні посилання зроблені представником відповідача без жодної конкретизації та прив`язки до господарських операцій які були предметом дослідження під час проведеної перевірки, порушення по яким були визначені у висновках Акта перевірки, спірних ППР та є предметом справи яка розглядається. Відповідачем до суду не додано жодного, належного та допустимого доказу який би обґрунтовував та підтверджував порушення, начебто, допущені саме позивачем та встановлені у Акті перевірки. Відповідач у відзиві, як і у Акті перевірки, посилається виключно на данні отримані з власних автоматизованих систем, що з урахуванням численних висновків Верховного суду, у тому числі, викладених у постановах від 29 березня 2019 року у справі № 808/3412/16, від 16 квітня 2020 року у справі № 805/5017/15-а, не є належними доказами в розумінні процесуального закону. Крім того, представником відповідача дублюється у відзиві зміст Акта перевірки про взаємовідносини контрагента позивача - ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» з його контрагентами по ланцюгу постачання/надання послуг, після чого останнім робляться висновки про порушення, саме позивачем, положень діючого податкового законодавства. Однак, вказані висновки жодним чином не узгоджуються із положеннями діючого законодавства та зі сталою судовою практикою та численними висновками сформованими Верховним судом. Отже, висновки відповідача спростовуються інформацією наведеною у позові та первинними документи, щодо реальності господарських операцій, наданими позивачем до матеріалів справи разом з відповідними клопотаннями у визначеному процесуальним законом порядку.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 06.02.2026 по 05.02.2026 посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на підставі направлень від 06.02.2026 №908, №909 від 12.02.2026 №1089 та наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.02.2026 року №568-п, на підставі пп.19-1.1.6 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» (код ЄДРПОУ 35834331) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, в період його виникнення.
За результатами проведеної перевірки було складено Акт №633/04-36-07-12/35834331 від 26.02.2026 р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» (код ЄДРПОУ 35834331) щодо дотримання вимог законодавства при декларуванні за грудень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, в період його виникнення.» (далі - Акт перевірки).
У висновках Акта перевірки зазначено, що перевіркою ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» (код ЄДРПОУ 35834331) щодо дотримання вимог законодавства при декларуванні за грудень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 99 014 392 грн., у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 34 153 340 грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків встановлено порушення:
1). пп. «а» п.185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення за грудень 2025 року у сумі 351 154, 00 грн. по рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)»;
2). п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення), в результаті чого ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» не складено і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим кодексом для такої реєстрації, податкові накладні по ПДВ в загальній сумі 375 321,25 грн. по операціях з безоплатного відвантаження олії соняшникової, шроту на адресу ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» (код ЄДРПОУ 39992949).
На підставі висновків Акта перевірки №633/04-36-07-12/35834331 від 26.02.2026 р., ГУ ДПС у Дніпропетровській області були прийняті щодо ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» наступні податкові повідомлення-рішення: 
- № 0153930712 від 26.03.2026 року, яким повідомлено, що згідно з пп.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, на підставі Акта перевірки, встановлено порушення позивачем п.п. «а» п.185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188 ПК України і зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 351 154,00 грн. за звітний період грудень 2025 року, декларація №9433883190 від 20.01.2026 року; 
- № 0153960712 від 26.03.2026 року, яким повідомлено, що згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 глави 4 розділу ІІ, п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу України, на підставі Акта перевірки, встановлено порушення позивачем відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 розділу V ПК України податкових накладних / розрахунків коригування на суму податку на додану вартість 375 321,25 грн., зв`язку з чим попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування у строк, визначений пунктом 120-1.2 ст. 120 глави 11 розділу II ПК України та згідно зі статтею 120-1 глави 11 розділу II ПК України та згідно зі статтею 120-1 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України застосовано штраф в розмірі 50% за платежем Податок на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у сумі 187 660,63 грн.
Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення №0153930712 та №0153960712 від 26.03.2026 року, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України).
Порядок нарахування та сплати податку на додану вартість регулюється Розділом V «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України. 
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Розділу V ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. 
Пунктом 188.1 статті 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками- суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань. 
Згідно з пунктом 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання. 
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. 
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу –
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/ послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За визначенням статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 року №996-ХІV (далі – Закон №996) (тут і надалі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно із частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. 
У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Як визначено у підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність – діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
З вищевикладених норм права випливає висновок, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та, як наслідок, для декларування від`ємного значення податку на додану вартість, виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
Отже, для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами з контрагентами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірних операцій, що відображені в податковому обліку.
Щодо спірних правовідносин між ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» та ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», судом встановлено наступне. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОІНВЕСТ 08» (код ЄДРПОУ 35834331) зареєстроване як юридична особа 19.03.2008 року та взяте на облік в контролюючих органах 20.03.2008 року, є платником податку на додану вартість. На момент проведення перевірки перебувало на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області. 
Предметом діяльності ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» за кодами КВЕД є: 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів (основний); 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство.
Позивач має у власності основні засоби та активи для здійснення господарської діяльності, у тому числі виробничі потужності, що знаходяться на території м.Вільнянськ (олієпереробний завод за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, пров. Григорія Сковороди, буд. 22) для здійснення виробничих процесів, зокрема, з перероблення насіння соняшника в олію та штор, надання послуг з перероблення давальницької сировини на власних потужностях. Також позивач має приміщення для зберігання запасів, товарів, готової продукції та значну кількість працівників. 
Наведені обставини зазначені в Акті перевірки та відповідачем не заперечуються та не спростовуються.
З матеріалів справи встановлено, що 01.09.2025 року між ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» та ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» (код ЄДРПОУ 39992949) було укладено договір № А-1122/195 про виготовлення продукції з давальницької сировини з додатками, яким були погоджені умови співробітництва (далі - Договір).
Згідно з умовами Договору:
2.1 Виконавець виконує роботи та надає послуги, метою яких є переробка Сировини в Продукцію, а Замовник сплачує роботи та послуги Виконавця, згідно умов цього договору. 
3.1. Загальна кількість Сировини (в фізичній вазі), що підлягає переробці за даним договором складає 4000 т +/- 10%, та підлягає переробці до 30.06.2026 року. 
3.8. Сировина поставляється Замовником, автомобільним транспортом на умовах DDP (адреса Комплексу) згідно ІНКОТЕРМС 2010, за винятком зауважень, передбачених цим Договором.
3.10. Разом з кожним автомобільним транспортом, що поставляється Виконавцеві надається наступна документація: - ТТН (копія), - Посвідчення якості, сертифікат безпеки, фіто санітарний сертифікат (за вимогою Виконавця). 
3.11. Вантажовідправником сировини виступає Замовник або уповноважені їм треті особи – постачальники сировини для Замовника чи особи у яких Замовник придбав Сировину. Пункт розвантаження – Комплекс згідно п.1.14 даного Договору (мультиолійний олійно-екстракційний завод, що розташований за адресою: провулок Григорія Сковороди, 22, м. Вільнянськ Запорізької області, власник якого є Виконавець). 
3.12. Виконавець не несе жодних витрат пов`язаних з перевезенням (постачанням) Сировини, в т.ч. що пов`язані з поверненням неякісної Сировини, з простоєм автотранспорту за виною Замовника або іншої особи та таке інше.
7.1. Якщо сторони не погодять інше, Виконавець повинен забезпечити завантаження Продукції в автотранспорт на умовах FCA (Франко – завод з завантаженням Виконавцем у транспорт Замовника або перевізника за адресою Комплексу), згідно ІНКОТЕРМС 2010, за винятком зауважень передбачених в цьому Договорі. 
7.2. Продукція повинна бути відвантажена Виконавцем, а Замовником прийнята в наступні строки: для олії соняшникової – не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати виготовлення Продукції, згідно повідомлення про виготовлення готової продукції; для шроту соняшникового – не пізніше 2 (двох) календарних днів з дати виготовлення Продукції, згідно з повідомленням про виготовлення готової продукції.
7.3. На кожну транспортну одиницю відвантаження Продукції Виконавець надає Замовнику наступну товаросупровідну документацію: ТТН, посвідчення (сертифікати) якості.
9.1. Сторони погодились, що договірна вартість переробки однієї тони Сировини на дату підписання Договору (фізична вага при показниках якості: вологість не більше 8,0%, засміченість не більше 3,0%) складає: 2004 грн., в тому числі ПДВ. 
9.3. Розрахунки за переробку Сировини здійснюється Замовником на підставі виставленого рахунку Виконавця у розмірі 100% передплати вартості послуг згідно узгодженого Графіку переробки сировини, не пізніше двох банківських днів до моменту початку переробки відповідної партії Сировини.
9.4. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.
15.1. Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печаткам (при наявності) Сторін.
15.2. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.15.1. Договору та діє до 31 серпня 2026 р., але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.
Відповідно до Додатку 5 до Договору, вартість послуг підробітку сировини: Очистка насіння соняшнику – тн/% 35,00 грн. без ПДВ, 42,00 грн з ПДВ. Сушка насіння соняшнику - тн/% 125,00 грн. без ПДВ, 150,00 грн з ПДВ.
На виконання умов укладеного Договору ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» було здійснено доставку насіння соняшника за адресою виробничих потужностей позивача: провулок Григорія Сковороди, 22, м. Вільнянськ Запорізької області, що підтверджується випискою з реєстру вагової книги по вхідним вантажам за грудень 2025 року; товарно-транспортними накладними №1 від 04.12.2025 та №АТ-1 від 09.12.2025; квитанціями на приймання до переробки давальницького насіння і розрахунку видачі належної олієпродукції №000003125 від 04.12.2025, №000003128 від 09.12.2025. 
Поставлена сировина (насіння соняшника) була перероблена позивачем 08.12.2025 та 09.12.2025, що підтверджується довідками про роботу Виробничого цеха та розшифровками довідок про роботу Виробничого цеха від 08.12.2025 та від 09.12.2025.
Після переробки ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» була передана вироблена продукція, а саме: шрот та олія соняшникові, що підтверджується актами приймання-передачі продукції від 09.12.2025, від 11.12.2025, від 19.12.2025.
Передання виготовленої продукції, також підтверджується випискою з реєстру вагової книги по вихідним вантажам за грудень 2025 року та товарно-транспортними накладними №0000003885 від 09.12.2025, №0000003890 від 09.12.2025, №0000003930 від 11.12.2025, №0000004003 від 19.12.2025. 
Надані послуги були оплачені ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», що підтверджується банківськими виписками, а між сторонами, задля підтвердження надання послуг, був підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №406 від 29.12.2025 року. 
Позивачем у встановленому порядку були зареєстровані на користь ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» податкові накладні за операціями з перероблення давальницької сировини: №16 від 04.12.2025, №49 від 09.12.2025.
Наведені вище обставини відповідачем не заперечуються та не спростовуються.
Фактично підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень №0153930712 та № 0153960712 від 26.03.2026 року слугували наступні доводи відповідача: 
- у наданих до перевірки товарно-транспортних накладних зазначено, що транспортування сировини (соняшника) здійснювалось на замовлення ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», сторонніми організаціями, але за даними ЄРПН системи «Архів електронної звітності», реєстрація податкових накладних на реалізацію підприємству ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» послуг перевезення або оренди транспортних засобів протягом аналізованого періоду не здійснювалась. Окрім того, основним перевізником була фізична-особа підприємець - Сердюк Владислав (код ЄДРПОУ 3401818755), у якого згідно бази даних ДПС основний вид діяльності - 62.01 – комп`ютерне програмування та відсутні вантажні транспортні засоби в оренді або у власності. Таким чином, отримана інформація про власників транспортних засобів, зазначених в ТТН та наявна інформація в ЄРПН, засвідчує факт неможливості здійснення перевезення вантажу від замовників на адресу ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08». Також, відповідно до даних ЄРПН, за грудень 2025 року ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» не здійснювалось придбання послуг оренди транспортних засобів або послуг з перевезення товару (насіння соняшника);
- за результатами проведеного аналізу ЄРПН встановлено, що протягом 2025 року ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» придбало лише 1 441,98 т насіння соняшника при реалізації у періоді з 01.01.2025 по 01.12.2025 понад 4 518,81 т готової продукції (олії соняшникової та шроту соняшника). Фактично придбання насіння соняшника у листопаді-грудні 2025 року ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» не здійснювало. При відсутності придбання насіння соняшника у грудні 2025 року ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» передало ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» на переробку насіння соняшника у кількості 74,129 т. Придбання у кількості 493,350 т насіння соняшника також не підтверджується у зв`язку з неможливістю встановлення походження товару за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних господарських операцій;
- зважаючи на відсутність у ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» операцій з придбання насіння соняшника, реального транспортування насіння соняшника, відповідач дійшов висновку, що ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» не придбавало та не передавало сировину для переробки на давальницьких умовах до ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08», а позивач не мав можливості здійснити переробку сировини (насіння соняшника) на давальницьких умовах для ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД»;
- ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» (код ЄДРПОУ 39992949) та його контрагент ТОВ «АЛКОР ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 41538637) є фігурантами в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018000000001979 від 15.08.2018, за фактом створення (придбання) та організації діяльності невстановленими особами низки суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на експорт сільськогосподарської продукції до країн нерезидентів за підробленими документами походження товару (зернових культур) із подальшим переведенням отриманої валютної виручки на розрахункові рахунки відкриті в іноземних банківських установах підконтрольних підприємств нерезидентів, розташованих в зонах з особливим пільговим режимом оподаткування; 
- відповідно до наявної в органах ДПС України податкової інформації встановлено відсутність у ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД»: достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів для самостійного виробництва (вирощування) сировини (насіння соняшника), його зберігання, транспортування; придбання товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності; придбання протягом аналізованого періоду насіння соняшника у контрагентів-постачальників та/або фізичних осіб-підприємців, що свідчить про нереальність здійснення господарських операцій з вирощування насіння соняшника та його подальшої передачі на переробку до ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08». Отже, операції щодо передачі на переробку давальницької сировини (насіння соняшника) від ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» до ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» мають ознаки удаваних.
Враховуючи наведене вище, в ході перевірки відповідачем було встановлено нереальність (відсутність фактичного здійснення) ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» господарських операцій з придбання/виготовлення і відповідно передачі насіння соняшнику на переробку, встановлено лише документальне відображення в первинній документації операцій, які фактично не відбувались. Перевіркою встановлено, що під видом надання послуг по переробці давальницької сировини, відбулася безоплатна передача олії соняшникової та шроту соняшникового власного виробництва від ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» до ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», проте такі операції залишились не задекларованими та не відображеними ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» в бухгалтерському обліку та в податковій звітності, в результаті чого встановлено сукупне заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 351 154,00 грн., яке призвело до завищення від`ємного значення ПДВ за грудень 2025 року на загальну суму 351 154,00 грн.
З огляду на викладене, перевіркою дотримання вимог податкового законодавства під час реєстрації податкових накладних ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 також встановлено порушення щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на ПДВ в загальній сумі 375 321,25 грн. по операціях з безоплатного відвантаження олії соняшникової та шроту на адресу ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» на підставі актів прийому-передачі готової продукції.
Щодо наведених висновків контролюючого органу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Отже, при вирішенні цього спору суд враховує наступні висновки Верховного Суду які було викладені при розгляді подібних правовідносин та практику Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19 зазначила, що стаття 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.
З урахуванням підходів ЄСПЛ, викладених у рішеннях у справах «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії», «Булвес АД проти Болгарії», «Інтерсплав проти України», платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду також неодноразово висловлював позицію, що відповідальність має індивідуальний характер і платник податків не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб (постанови від 04 червня 2020 року у справі № 340/422/19, від 10 липня 2020 року у справі № 120/4723/18-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 820/1379/16, від 17 вересня 2020 року у справі № 826/16705/17, від 20 жовтня 2020 року у справі № 806/705/15 тощо).
Отже, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Тому невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. Ця правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 18 грудня 2018 року у справі № 816/1118/17, від 15 січня 2019 року у справі №809/2918/13-а.
У практиці, зокрема, адміністративного судочинства застосовується загальний принцип in dubio pro tributario (пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права): у разі якщо норма закону або іншого нормативного акта, виданого на основі закону, або якщо норми різних законів або нормативних актів дозволяють неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків особи у її взаємовідносинах з державою (в особі відповідних суб`єктів владних повноважень), тлумачення такого закону здійснюється на користь особи (суб`єкта приватного права).
Норми про застосування правила про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням закріплені, зокрема, у частині сьомій статті 4 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якої у разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав і обов`язків суб`єкта господарювання або повноважень органу державного нагляду (контролю), така норма трактується в інтересах суб`єкта господарювання.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, будь-який документ, виданий від імені суб`єкта господарювання (платника податків), що не був позбавлений відповідного статусу на час складення цього документа, має силу первинного документа та згідно зі статтею 44 ПК України та статтею 9 Закону №996-XIV підтверджує дані податкового обліку суб`єкта господарювання та/або його контрагентів у тому разі, якщо цей документ містить, зокрема: достовірні дані про фактично здійснену господарську операцію та відображає її економічну суть; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Водночас інший платник податків під час використання такого документа у своєму податковому обліку повинен діяти розумно, добросовісно та з належною обачністю, а також не мати достатніх підстав для сумніву в достовірності даних, внесених до відповідного документа своїм контрагентом, у тому числі стосовно даних щодо можливих дефектів правового статусу такого контрагента, а також щодо підпису та інших засобів ідентифікації представників контрагента, які брали участь у господарській операції.
У пунктах 70, 71 рішення у справі «Булвес АД проти Болгарії» ЄСПЛ дійшов висновків, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності. Ураховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків з декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом з пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.
Отже, платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. 
Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.
Окрім того, відповідно до пункту 112.2 статті 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.
В пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» ЄСПЛ визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».
У рішенні по справі "Інтерсплав проти України" (заява № 803/02) Європейський Суд з прав людини зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.
Верховний Суд у поставові від 25 лютого 2021 року у справі № 640/3515/19 зробив правовий висновок, що законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Тому, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальником правил оподаткування. Отже, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосередніх контрагентів або третіх осіб у відносинах з контрагентами на предмет виконання ними вимог податкового законодавства.
Верховний Суд у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №816/1959/17 вказав на те, що доводи податкового органу щодо не підтвердження руху товару по ланцюгу базуються лише на інформації, отриманій з Єдиного реєстру податкових накладних, однак правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.
В постанові від 04 грудня 2018 року у справі №802/851/18-а Верховний Суд висловив правову позицію, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку. Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.
В постанові від 24 квітня 2018 року у справі №813/8500/13-а Верховний Суд висловив правову позицію, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року №808/1543/17.
Отже, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Якщо податковий орган володіє інформацією про такі зловживання зі сторони певної юридичної особи, він може вжити необхідних заходів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. 
При цьому саме первинні документи повинні підтверджувати і розкривати суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що надані позивачем первинні документи дають можливість належним чином встановити зміст та обсяг господарських операцій позивача з ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», зокрема, в них визначено найменування послуг, їх вартість, а також сторони господарських операції, що свідчить про те, що вказані документи у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій - виготовлення продукції з давальницької сировини ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», які мали реальну господарську ціль – забезпечення господарської діяльності підприємства та досягнення його мети – отримання прибутку.
Отже, необґрунтованими та безпідставними є доводи відповідача про нереальність та удаваність господарських операції між ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» та ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» у зв`язку з не дотриманням податкової дисципліни контрагентом позивача - ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» та його контрагентів, а також неможливості контролюючим органом встановлення походження сировини, яка була перероблена позивачем.
Щодо доводів відповідача про те, що отримана інформація про власників транспортних засобів, зазначених в ТТН та наявна інформація в ЄРПН, засвідчує факт неможливості здійснення перевезення вантажу від замовників на адресу ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08», суд зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (далі - Правила №363), в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Водночас наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором з виготовлення продукції з давальницької сировини, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, проте у цій справі спірними є правовідносини щодо операцій з виготовлення продукції з давальницької сировини, а не перевезення.
Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) сировини, натомість факт передання її позивачу у спірних правовідносин підтверджується квитанціями на приймання до переробки давальницького насіння і розрахунку видачі належної олієпродукції №000003125 від 04.12.2025, №000003128 від 09.12.2025. 
Факт переробки отриманої сировини підтверджується довідками про роботу Виробничого цеха та розшифровками довідок про роботу Виробничого цеха від 08.12.2025 та від 09.12.2025, а факт передачі виробленої із сировини ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» продукції підтверджується актами приймання-передачі продукції від 09.12.2025, від 11.12.2025, від 19.12.2025.
Суд наголошує на тому, що передання виготовленої продукції, також підтверджується випискою з реєстру вагової книги по вихідним вантажам за грудень 2025 року та товарно-транспортними накладними №0000003885 від 09.12.2025, №0000003890 від 09.12.2025, №0000003930 від 11.12.2025, №0000004003 від 19.12.2025, до яких у відповідача немає жодних зауважень. 
Окрім того, як зазначалось вище, законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента чи контрагентів контрагентів такого платника податків, наявності чи відсутності основних фондів, транспортних засобів, видів діяльності тощо.
Якщо податковий орган володіє інформацією про такі зловживання зі сторони певної юридичної особи, він може вжити необхідних заходів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання саме винної особи, а не перекладати відповідальність на її контрагентів, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.
Отже, необґрунтованими та безпідставними є висновки відповідача про нереальність здійснення операцій з виготовлення продукції з давальницької сировини ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» через сумніви у перевізнику сировини, який зазначений у товарно-транпортних накладних, оскільки за умови наявності інших належних доказів отримання позивачем сировини, виконання послуг з переробки та передачі продукції контрагенту, такі сумніви не позбавляють платника права на формування податкового кредиту.
Щодо доводів відповідача про те, що ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» (код ЄДРПОУ 39992949) та його контрагент ТОВ «АЛКОР ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 41538637) є фігурантами в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, суд зазначає наступне.
Як вбачається з Акта перевірки, під час перевірки відповідачем було встановлено, що ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» (код ЄДРПОУ 39992949) та його контрагент ТОВ «АЛКОР ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 41538637) є фігурантами в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018000000001979 від 15.08.2018, за фактом створення (придбання) та організації діяльності невстановленими особами на території м.Києва, Київської та інших областей, низки суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на експорт сільськогосподарської продукції до країн нерезидентів за підробленими документами походження товару (зернових культур) із подальшим переведенням отриманої валютної виручки на розрахункові рахунки відкриті в іноземних банківських установах підконтрольних підприємств нерезидентів, розташованих в зонах з особливим пільговим режимом оподаткування, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України та за фактом вчинення невстановленими особами на території м. Києва, Київської та інших областей в період 2018 років фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, в особливо великих розмірах, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України , за фактами підроблення та використання підроблених документів, за ознаками злочину передбаченого ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України.
Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України. 
Відомості про вчинення указаних кримінальних правопорушень внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами Департаменту захисту економіки Національної поліції України. 
Встановлено, що до складу суб`єктів господарської діяльності, які використовуються як інструмент вчинення кримінальних правопорушень у сфері господарської діяльності входить ряд юридичних осіб, в т. ч. і ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» (код ЄДРПОУ 39992949), ТОВ «АЛКОР ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 41538637)).
Використовуючи у своїй незаконній діяльності реквізити, розрахункові рахунки, ключі доступу до системи електронних платежів «Клієнт-Банк» та програм «M.E.Doc» невстановлені особи, які контролюють вказану діяльність з метою маскування протиправної діяльності, надання їй виду легальної, в якості постачальників товарів, робіт і послуг для вищевказаних підконтрольних суб`єктів, використовуючи реквізити ряду «транзитно-конвертаційних груп» з метою формування податкового кредиту по ланцюгу походження товару (послуг) від підприємств, які відповідають критеріям ступеню оцінки здійсненню ризикових операцій відповідно до Податкового кодексу України , підприємств «технічних імпортерів», які в режимі «імпорт 40» ввозять певну групу товарів на територію України (фрукти та овочі; троянда мікс; яйце кур. вищої категорії нефасоване; Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.05.2026 9 цукерки; засоби особистої гігієни; продукти харчування; тушка курчати-бройлера; чай; жіночий та чоловічий одяг; оселедці атлантичні; фурнітури для меблів, тощо).
Згідно з ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідачем не доведено, що інформація зазначена в рамках наведеного вище кримінального провадження стосувалась безпосередньо періодів, які перевірялись відповідачем під час здійснення перевірки ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» та стосувалась угоди, укладеної у спірний період між ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» та його контрагентом ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД».
Суд наголошує, що відповідачем ні в Акті перевірки, ні у відзиві на позовну заяву не зазначив ні номера справи, ні документів, на підставі яких були встановлені наведені ним обставини щодо кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018000000001979. 
Водночас навіть з наведеної в Акті перевірки інформації вбачається, що кримінальне провадження на яке посилається відповідач стосуються перевірки дій контаргента позивача та контрагента контрагента позивача у період 2018 року, тоді як господарські операції між ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» та його контрагентом ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», які розглядуються у спірних правовідносинах відбувались у 2025 році. 
Отже, наведене позивачем кримінальне провадження жодним чином не стосується спірних правовідносин та не може бути підставою для висновків про нереальність чи удаваність господарських операцій між ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» та ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» у грудні 2025 року.
Також суд наголошує, що відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідачем не надано суду вирок суду в кримінальному провадженні, який би стосувався спірного періоду чи правовідносин, ухвалу про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, які б набрали законної сили та є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду.
Отже, належні та допустимі докази, які б підтверджували нереальність господарських операцій здійснених між ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» та ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» у грудні 2025 року в матеріалах справи відсутні, а доводи відповідача про нереальність (удаваність) наведених господарських операцій через наявність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42018000000001979 є необґрунтованими та безпідставними.
Наданими до суду доказами позивач належним чином довів та в повному обсязі підтвердив реальність здійснення фінансово - господарських операцій між ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» та ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», також позивач довів рух активів в результаті здійснення таких операцій.
Надані позивачем первинні документи повністю підтверджують та розкривають суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету.
Окрім того, суд враховує той факт, що за результатами господарських операцій з виготовлення (переробки) продукції з давальницької сировини ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» – ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» зареєстровані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, отже в силу приписів норм чинного законодавства ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» набуло право на відображення таких операцій в податковому обліку, а підстави для реєстрації податкових накладних по факту безоплатної передачі олії соняшникової та штору соняшникового від ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» на адресу ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» та відображення таких операцій в бухгалтерському та податковому обліку у позивача відсутні.
При цьому, у вищевказаних господарських правовідносинах з контрагентом ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» позивач, на думку суду, діяв розумно, добросовісно та з належною обачністю.
Слід зазначити, що контролюючим органом не наведено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в первинних документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. 
Також, в Акті перевірки відсутнє посилання на докази на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його контрагента, таких як: судові рішення, вироки тощо, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо, а отже не доведено правомірності своїх висновків про нереальність (удаваність) господарських операцій та прийнятих на підставі цих висновків рішень. 
Отже, висновки відповідача про нереальність (відсутність фактичного здійснення) ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» господарських операцій з придбання/виготовлення і відповідно передачі насіння соняшнику на переробку та, як наслідок, про нереальність (удаваність) правочинів з переробки позивачем давальницької сировини ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», в результаті чого під видом надання послуг по переробці давальницької сировини відбулася безоплатна передача олії соняшникової та шроту соняшникового власного виробництва від ТОВ «АГРОПРОІНВЕСТ 08» до ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД», не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, спростовуються наявними в матеріалах справах доказами та є необґрунтованими та безпідставними.
З огляду на викладене, необґрунтованими та безпідставними є також висновки відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на ПДВ в загальній сумі 375 321,25 грн. по операціях з безоплатного відвантаження олії соняшникової та шроту на адресу ТОВ «АЛТРЕЙД ЛТД» на підставі актів прийому-передачі готової продукції.
З огляду на встановлені у справі обставини та визначені норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення №0153930712 та №0153960712 від 26.03.2026 року прийняті Головним управління ДПС у Дніпропетровській області є протиправними та підлягають скасуванню.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Окрім того, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. 
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем у справі не доведено правомірність оскаржуваних рішень, тоді як позивачем належним чином та в повному обсязі доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
За наведених обставин та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як встановлено з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОІНВЕСТ 08» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 7005,78 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №17858 від 20.04.2026 року.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем було надмірно сплачений судовий збір, оскільки у даній справі було подано позов майнового характеру, ціна позову – 538814,63 грн., отже судовий збір за звернення до суду з цим позовом складав 1,5% від ціни позову 538 814,63 грн., що становить 8082,22 грн., а враховуючи подання до суду позовної заяви в електронній формі із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору – 6465,78 грн.
При цьому суд роз`яснює, що відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі: внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Оскільки позовну заяву задоволено у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 6465,78 грн. підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОІНВЕСТ 08» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОІНВЕСТ 08» (53264, Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Першотравневе, вул.Центральна, буд.15, код ЄДРПОУ 35834331) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, б.17-А, код ЄДРПОУ 44118658) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, – задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №0153930712 та №0153960712 від 26.03.2026 року прийняті Головним управління ДПС у Дніпропетровській області.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОІНВЕСТ 08» (код ЄДРПОУ 35834331) судовий збір в розмірі 6465 (шість тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн. 78 коп.
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено та підписано 01.07.2026 року.

Суддя О.М. Неклеса