Справа №949/302/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Отупор К.М.,
за участю:
секретаря судових засідань Катюхи К.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача - адвоката Богельського І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковташ Василь Данилович, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою двадцяти трьох років за умови продовження нею навчання.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. За час спільного життя у сторін народилася донька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після досягнення повноліття продовжує навчання у Комунальному закладі вищої освіти "Рівненська медична академія" Рівненської обласної ради, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що самостійно забезпечувати повнолітню доньку всім необхідним для навчання та проживання вона не має змоги, тоді як відповідач є працездатною особою, отримує дохід, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини в належному розмірі не надає, чим порушує свої обов`язки, визначені сімейним законодавством.
Ухвалою Дубровицького районного суду Рівненської області, після отримання 09 березня 2026 року інформації про зареєстроване місце проживання відповідача від виконавчого комітету Дубровицької міської ради , було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін по справі.
Відповідач ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Богельського І.В. подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечував проти самого факту необхідності матеріальної підтримки повнолітньої доньки, яка навчається, проте просив зменшити розмір часток стягнення та визначити аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Свої заперечення щодо заявленого позивачем розміру (1/4 частини) відповідач обґрунтовував тим, що його матеріальне становище на даний час змінилося, у зв`язку з укладенням ІНФОРМАЦІЯ_2 шлюбу з ОСОБА_4 та народженням дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому, він також несе значні фінансові витрати на життєзабезпечення нової родини. Окрім цього, як на істотну обставину та вагому підставу для визначення аліментів саме у розмірі 1/6 частини, відповідач посилався на те, що на на його утриманні перебувають інші особи, зокрема неповнолітня дитина ОСОБА_5 , а також донька дружини ОСОБА_6 від попереднього шлюбу, яка навчається і він також оплачує її навчання, оскільки біологічний батько ОСОБА_6 участі у вихованні доньки не бере, має заборгованість по сплаті аліментів. Також відповідач зазначає, що не відмовляється від сплати аліментів, однак задля забезпечення своїх обох доньок матеріально одинаково, просить визначити аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також 01 травня 2026 року представником відповідача було подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
Представник позивача - адвокат Ковташ В.Д. подав відповідь на відзив, у якій заперечував проти зменшення розміру аліментів до запропонованої відповідачем 1/6 частини, наголошуючи, що навчання доньки ОСОБА_3 вимагає значних фінансових витрат, які мають нести обоє батьків рівною мірою. Наявність у відповідача інших обов`язків та утриманців ( ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ), не звільняє відповідача від законодавчого обов`язку утримувати дитину, яка продовжує навчання і потребує допомоги, а також просить суд врахувати, що наявність статусу особи з інвалідністю у повнолітньої доньки ОСОБА_3 посилює обов`язок батька щодо її матеріального забезпечення та виключає можливість зменшення їх розміру, оскільки вона потребує додаткових витрат на лікування. Також позивачем було подано заперечення на клопотання відповідача про долучення доказів з процесуальних підстав, зокрема у зв`язку з пропуском строку, тому просив не брати надані відповідачем докази до уваги.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити. Окрім того, позивачка ОСОБА_1 просила суд не брати надані відповідачем докази, зокрема Акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №271 від 05 квітня 2024 року, оскільки він має значні неточності, а також просила суд не брати до уваги Акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №683 від 24 квітня 2026 року, оскільки він поданий з порушенням строків подання доказів.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дачу час судового засідання був повідомлений належним чином.
Представник відповідача - адвокат Богельський І.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив частково, просив визначити аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 щомісячно.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на таке.
Судом встановлено, що 22 березня 2010 року між сторонами було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_1  (а.с.9).
Як вбачається із рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 січня 2011 року з відповідача стягувалися на користь позивачки аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.03.2010 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Сварицевицькою сільською радою, про що складено відповідний актовий запис № 7 (а.с.8).
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 досягла повноліття. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 продовжує навчання за денною формою у закладі вищої освіти, що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою про навчання № 7887 від 16 січня 2026 року, виданою Комунальним закладом вищої освіти "Рівненська медична академія" Рівненської обласної ради, згідно з якою остання є студенткою 1-го курсу, спеціальності лікувальна справа магістр КЗВО "Рівненська медична академія", денної, державної форми навчання, а період навчання з 01 вересня 2025 року по 28 червня 2031 року (а.с.12). 
У зв`язку з повним навантаженням навчальним процесом, ОСОБА_3 не має власного самостійного заробітку, потребує додаткових витрат на оплату освітніх послуг, проживання, придбання навчальних матеріалів та харчування, тобто об`єктивно потребує матеріальної допомоги.
Доказами витрат на проживання є наявні в матеріалах справи: довідка №1 від 21 січня 2026 року про те, що ОСОБА_3 проживає у гуртожитку КЗВО "Рівненська медична академія" на період навчання до 28 червня 2031 року (а.с.13), договір найму жилого приміщення в гуртожитку №104 від 28 серпня 2025 року (а.с.14-16) та квитанції про оплату за проживання в гуртожитку від 12 лютого 2026 року та від 26 червня 2025 року у сумі по 4000 грн. Доказів на інші витрати, такі як: оплату освітніх послуг, придбання навчальних матеріалів, харчування, одягу, необхідність у додаткових витратах на медичний супровід та оздоровлення, тощо, позивачка суду не надала.
Між батьками дитини відсутній нотаріально посвідчений договір про надання утримання повнолітній доньці, передбачений ст. 189 СК України, а добровільної згоди щодо розміру матеріальної допомоги між сторонами не досягнуто.
Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Разом з тим, Основний Закон не виключає обов`язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей у випадках, передбачених спеціальним законом.
Згідно з ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Аналіз цієї норми свідчить, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, виникає за наявності сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку від 18 до 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, покладається на батьків на загальних підставах і припиняється у разі закінчення навчання або досягнення 23 років.
Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.
Суд зауважує, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Разом з тим, при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Частина 1 статті 182 Сімейного кодексу України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення. 
Досліджуючи обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище учасників, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що повнолітня донька ОСОБА_3 є особою з інвалідністю, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу, серії НОМЕР_3 , виданого 18 червня 2025 року Управлінням соціального захисту населення Сарненської РДА (а.с.35). Дана обставина могла б підтверджувати додаткові витрати на медичний супровід та оздоровлення. Однак жодних доказів про витрати з цих підстав, позивачка суду не надала.
З іншого боку, суд оцінює матеріальну спроможність відповідача ОСОБА_2 , який є працездатною особою. Судом встановлено, що у відповідача від шлюбу з ОСОБА_4 (а.с.30) народилася донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебуває у нього на утриманні, що підтверджується долученими до матеріалів справи копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Туменською сільською радою Дубровицького району Рівненської області від 06 червня 2013 року (актовий запис № 11) (а.с.31), актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №271 від 05 квітня 2024 року (а.с.29) та Актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи №683 від 24 квітня 2026 року. Щодо останнього Акту№ 683 від 24 квітня 2026 року, то суд зауважує, що він наданий відповідачем замість Акта № 271, у якому дата була вказана некоректна.
Наявність у відповідача іншої дитини ОСОБА_5 , а також перебування на його утриманні доньки дружини - ОСОБА_6 , суттєво впливає на загальний майновий стан боржника, обмежуючи його фінансову спроможність щодо виплати аліментів у максимально запитуваному позивачем розмірі (1/4) без порушення балансу утримання інших осіб.
Оцінюючи доводи відповідача щодо встановлення аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку, суд вважає, що для потреб повнолітньої дитини, що продовжує навчання, розмір 1/6 буде недостатнім для забезпечення належних умов її життя та здобуття освіти. Водночас задоволення вимог позивача у розмірі 1/4 частини призведе до надмірного фінансового навантаження на відповідача та обмежить права інших його утриманців ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ).
За таких обставин, з метою дотримання справедливого балансу між потребами повнолітньої доньки, яка навчається, та реальними фінансовими можливостями відповідача, який забезпечує утримання своєї нової родини, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці 1/5 ( однієї п`ятої частини) від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Такий розмір, на думку суду, відповідає принципам пропорційності, розумності та справедливості, дозволить частково компенсувати витрати на навчання і потреби повнолітньої дитини ОСОБА_3 , не порушуючи при цьому майнових прав та гарантованого рівня соціального захисту інших утриманців відповідача. 
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовну заяву було пред`явлено до суду 25 лютого 2026 року, отже, стягнення слід розпочати саме з цієї дати.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1331,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України за визначеними законом реквізитами.
Керуючись ст.ст. 180, 183, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі однієї п`ятої частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 25 лютого 2026 року і до досягнення донькою двадцяти трьох років за умови продовження навчання.
Стягнути з  ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач:  ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП  НОМЕР_5 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду         К.М. Отупор