Провадження № 2/557/477/2026
Справа № 557/265/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
03 червня 2026 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі 
головуючого судді Тишкуна П.В. 
за участі секретаря судового засідання Гуменюк Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 
В С Т А Н О В И В :
1. Суть спору.
ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договором від 24.11.2020 в сумі 39186,00 грн. та судових витрат.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 24.11.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір №3246050, згідно якого відповідачці було надано кредит в сумі 11950 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Вказаний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно договору № 300620214, який було укладено 30.06.2021, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3246050.
23.05.2024 було укладено договір №23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3246050. Таким чином, позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором №3246050 від 24.11.2020. Оскільки свої зобов`язання за договором кредиту відповідачка не виконала, утворилась заборгованість, розмір якої на день формування позовної заяви становить 39186,00 грн, з яких: - 11950,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 27236,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги і яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати по справі -2662,40 грн. витрат по сплаті судового збору та 13000 грн. понесених ним витрат на правову допомогу.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 
Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 03.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Протокольною ухвалою 15.04.2026 судове засідання відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача щодо якого відсутні відомості про ознайомлення щодо часу та місця розгляду справи. 
Ухвалою від 03.06.2026 вирішено здійснювати заочний розгляд справи.
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.
Представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, прийшов до наступних висновків.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст. 4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом встановлено, що 24.11.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №3246050, згідно якого відповідачці було надано кредит в сумі 11950 грн. строком на 30 днів, стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту, знижена процентна ставка 1,62% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту зазначеного у п.1.4 . В свою чергу відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає: за зниженою процентною ставкою 17739,78 грн., за стандартною ставкою- 18761,50 грн. 24780,00 грн.
Обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що товариство і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором. (п.1.9 Договору.
Згідно з п. 2.1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . 
Пунктом 3.1. Договору передбачено, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
Договір підписаний ОСОБА_1 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора М574166
Додатком №1 до вищевказаного договору сторони погодили графік платежів за договором про споживчий кредит №3246050 від 24.11.2020.
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит у розмірі 11950 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» від 09.02.2026.
Відповідно договору № 300620214, який було укладено 30.06.2021, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі до відповідача ОСОБА_1 . Згідно витягу з реєстру боржників Додаток №1 до договору факторингу №300620214, який було укладено 30.06.2021, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №3246050 від 24.11.2020 становить 39186,00 грн, з яких: - 11950,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 27236,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами.
Згідно договору факторингу №23/05/24, який було укладено 23.05.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3246050. Згідно реєстру заборгованостей №1 до договору факторингу № №23/05/24 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №3246050 від 24.11.2020 становить 39186,00 грн, з яких: - 11950,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 27236,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами.
Згідно статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно приписів статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статей 1046, 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Таким чином, сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Договір укладений в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено.
Суд встановив, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по договору про споживчий кредит №3246050 від 24.11.2020 укладеному між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 . Також судом встановлено, що ОСОБА_1 та первісний кредитор уклали зазначений кредитний договір в електронній формі з використанням позичальником електронного підпису одноразового ідентифікатора, однак всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідачка порушив строки погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить розрахунок заборгованості за договором.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що боржником не спростовано фактів отримання грошових коштів на підставі укладеного кредитного договору і він належним чином не виконує зобов`язання, передбачені кредитним договором. 
Згідно розрахунку заборгованості її розмір на день формування позовної заяви становить 39186,00 грн, з яких: - 11950,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 27236,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
З картки обліку договору №3246050 від 24.11.2020 убачається, що проценти за користання кредитом нараховані за період з 24.11.2020 по 24.03.2021 
Сторони договору №3246050 обумовили суму кредиту розмір процентів за користування кредитом - 1,62 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним, у межах строку надання кредиту. 
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Строк кредитування сторони погодили 30 календарних днів (з можливістю продовження).
В матеріалах справи відсутні докази, що відповідачем в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця було активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.
Представником позивача не були надані докази, які б підтверджували вчинення відповідачем дій, спрямованих на пролонгацію договору. Тому у вирішені справи по суті суд виходить з того, що строк дії договору складає саме 30 днів та саме за цей період мають бути нараховані відсотки за користування кредитом, відповідно до установленої кредитної ставки. 
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому, позивач не заявив до відповідачки вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки права на день набуття ним права вимоги за кредитним договором не має.
Отже, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і з урахуванням суми неповернутого кредиту, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 17757,70 грн., з яких: 11950 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5807,70 грн. відсотки за користування кредитом (11950 грн. х 1,62 % х30 днів), .
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн., а крім того понесено витрати на правову допомоги у розмірі 13000 грн. 
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 45,32 % ( 17757,90 грн. х 100: 39186 грн.), судовий збір слід стягнути в розмірі 1206,50 грн. (2662,40 х 45,32 % : 100).
На підтвердження витрат з професійної правничої допомоги представник позивача надав суду договір №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, Тарифи на послуги ФОП АО «Лігал Асістанс», заявку на надання юридичної допомоги, витяг з акту про надання юридичної допомоги, відповідно до яких позивачу надано юридичну допомогу на суму 13000,00 грн.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, а також обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, часткове задоволення позовних вимог (45,32%) та відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України вважає, що на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором №3246050 від 24 листопада 2020 року у розмірі 17757 (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 90 коп., судовий збір у розмірі 1206 (одна тисяча двісті шість) грн. 50 коп. та 2000 (дві тисячі) грн. понесених витрат на правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Гощанським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 

Суддя        Тишкун П.В.